Dette stedet virker forvirret av reglene for natt og dag.
Eller kanskje det rett og slett ignorerer dem,
nekter å kjøle seg ned når solen svinner.
Det er som om Gud ennå ikke har bestemt seg for hva dette stedet skal bli.
Blir det ørken?
Blir det prærie?
Alt levende er bevæpnet med torner og horn og hoggtenner,
mens landet fører krig mot seg selv, og søker svaret...
Jeg kjente den krigen.
Den krigen mellom det du burde bli,
og hva du kan bli.
Jeg så på dette stedet og så min uferdige sjel.
Jeg så på dette stedet og visste at for meg...
at den krigen var over.
Jeg vet hva jeg er nå.
Jeg er en cowboy.
Det virker som jo lenger vi kommer fra sivilisasjonen,
jo flere av reglene legger vi bak oss.
Dens tradisjoner.
Dens hemninger...
Jo lenger vest vi reiser,
jo mer blir disse reglene og skikkene en byrde.
Snakker du Engelsk?
Beklager. Ingen Engelsk.
Alina.
- Kone engelsk. - Å, um...
Øh... Hva kaller du de?
- Bukser. - På språket hans.
- Pantaloni. - Spør ham om han har mer.
Jeg vet at han har mer fordi jeg har laget dem.
- Kan jeg bytte for noen? - Handel?
- Jeg gir deg noe og du gir... - Jeg vet hva handel er.
- Hvorfor vil du ha buksene til mannen min? - Lei av blemmer fra salen.
La oss snakke handel.
- Hva vil du ha? - Hva har du?
- Hva trenger du? - Vi trenger alt.
- Det er gull. - Hva hjelper det meg med gull her ute?
Hvis alt er det du trenger, kan gull kjøpe det.
- Åh. Da går jeg bare bort til butikken. - Det er butikker i Abilene.
- Hvorfor har du gull? - Hvorfor jeg har det er ikke din sak.
- Da stjal du den og vi har ingen handel. - Vent.
Faren min lagde smykker av pengene sine for å skjule dem. Han gjemte noen på meg.
Ikke din å gjemme deg lenger.
Jeg skaffer deg bukser.
- Det er bukser. - Ok.
Bør passe deg. For liten for ham. Du har tynne hofter.
- Synes du det? - Jeg vet. Jeg ser på deg.
Når du får baby, kommer hodet ut som en aubergine.
Hva er aubergine?
Kan du gjøre det med kjolen min?
Hva er i veien, aldri sett en kvinne i bukser før?
Nei, jeg tror du er den første.
Hei, kutt ut det der.
Det er ikke den verste ideen du har hatt.
Jeg vil ikke vite hvor buksene kom fra.
- Jeg byttet for dem... - Jeg sa at jeg ikke vil vite det.
Byttet hva?
Glem det. Jeg vil ikke vite.
- Når er møtet? - Nå.
Vil du at jeg skal komme?
Nei, bli hos flokken. Jeg så ulvespor ved elven.
- Er det en av dem sigøynerne? - På et vis.
- Jeg skal gi deg kveldsmat. - Hei, ta med til to.
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968
- Elven så ganske dyp ut for meg. - Den går høyt.
Kanskje vi burde ha krysset det røde der vi var. Nå krysser vi to elver...
- Vi skal krysse tjue før vi er ferdige. - Jeg så ikke et anstendig sted å krysse her.
Det er en noen få mil opp. Det er et sted villkveg bruk.
- Bakken ganske steinete. - Hvor dypt?
Det er en svømmetur.
- Vet folkene dine hvordan de skal svømme? - Det er ulovlig der vi kommer fra.
- Å svømme? - Der jeg er fra,
pisker de likene til de druknede før de blir gravlagt.
For å være i en elv i utgangspunktet. Vi svømmer ikke.
Vi kan få kveget over først,
og så få så mange over på hesteryggen som vi kan,
så vognene.
Hør her, mine to meninger?
Hvis vi får kveget over først, vil de lage suppe av banken.
Får vi en vogn fast der så har vi en trafikkork midt i elva.
Jeg har sett det det, og det ønsker du ikke.
Få folk over så sender vi vognene. Deretter flokken.
Hvor mange menn trenger du for å holde flokken?
Ikke bekymre deg for flokken, jeg skal få den over,
bare hold de vognene unna den banken eller så får jeg en trafikkork også.
Kan du hjelpe oss med å få folk over?
- Jeg kan gjøre det. - Det betyr at kona di må kjøre vogna.
Min kone kunne rygge en vogn gjennom dørene til en salong. Hun klarer seg.
- Vi krysser i morgen tidlig. - Vent til den blir varm.
La alt bli varmt og litt slitent.
Dyrene vil være mer klare til å komme i elva da.
Det er regn der borte. Regn der borte er en høyere elv her.
Den er allerede høy.
Innen jeg får disse snålingene i bevegelse, er det midt på dagen, bonde. Ikke bekymre deg for det.
Jeg er ingen jævla bonde.
- Du var. - Jeg var også kaptein.
Jeg kaller meg ikke det heller...
Kaptein.
Kan jeg stjele noen kjeks om det går greit?
Det er noen kjeks i tipien min og litt bacon.
- Hvor gamle er kjeksene? - De er nye nok.
- Trodde vi skulle få en kokk. - Abilene.
Hva med å drepe en av biffene når vi kommer over elven?
Vi dreper en biff når vi har en kokk til å slakte den.
Dette er ikke den delen av turen hvor vi slanker oss. Dette er delen hvor vi blir fete.
Den tynne delen kommer.
Vi slakter det selv, vi kaster bort det meste.
Kjører gjennom den flokken på en måned.
Da blir vi ikke tynne, vi vil sulte.
Vel... Ta en titt rundt, kaptein.
Vi sulter allerede.
Dette å snakke tilbake begynner å bli smittsomt.
Du må snakke med den bonden.
Et ord som fester seg.
La meg gjøre det, jeg skal sørge for at det fester seg.
Innen vi kommer til territoriene, vil vi trenge all kampen han har i seg.
De pisker likene fordi det er ulovlig å svømme.
Ulovlig å gjøre alt. Bortsett fra å betale skatt.
Øh... Oregon.
- Har du sett det? - Jeg har sett det.
Hvordan var det?
Det er verdt risikoen hvis det er det du spør om.
Det er det jeg spør om.
- Når vi krysser Brazos... - Er det ingen vei tilbake.
Nei.
Det skal mye til for å overraske meg, Thomas.
Disse menneskene, de har aldri fått lov til å tenke selv.
Nå kan de nesten ikke tenke i det hele tatt.
Det faktum at de ikke er på vei til Galveston og tigger seg vei hjem på en båt, sjokkerer meg.
Det sjokkerer meg, Thomas.
At de ikke har sluttet ennå.
Vet ikke hvorfor de vil reise hjem.
- Hjemmet deres høres ut som et helvete. - For det er helvete de kjenner til.
Det mest skremmende på denne planeten er det ukjente.
Det er fordi du aldri har blitt pisket, kaptein.
La noen sette en pisk på ryggen din,
og fortelle meg at det ukjente er det som skremmer deg.
Disse folkene kommer aldri hjem.
Hei...
Vi må bryte leiren og krysse elven i kveld.
Hvorfor i kveld?
Det er ikke trygt å være bak dem.
Tror du det er tryggere å krysse elven alene om natten?
Disse menneskene kommer til å trenge hjelp, vi kan ikke hjelpe hvis vi er en av dem.
Hva med Elsa?
Jeg skal hente henne.
Jeg skal binde laget.
Ikke stopp.
- Jeg kan ikke... jeg kan ikke. - Hvorfor ikke?
- Jeg er sjenert. - Siden når var du sjenert?
Vel, med sang er jeg sjenert.
Jeg bare...
- Bekymrer meg for at det ikke vil høres bra ut. - Kua bryr seg ikke om hvordan det høres ut.
Helvete, jeg synger for dem hele natten, og jeg er ikke sjenert for det.
Det burde du nok vært.
- Vel, du er ikke mye sjenert når du gjør det vanskelig for meg. - Nei, det er ganske enkelt for meg.
Vel...
Noen må synge for dem.
Antar at det er jeg som er frempå nå.
- Jeg beklager, jeg burde nok... - Gjør det igjen.
- Skal du skyte meg? - Tenker på det.
Vi flytter vogna over elva.
- Når? - Nå.
Vel, jeg burde bli hos flokken. Det tar tre for å flytte den.
Flokken kommer ingen vei når dere to bytter kveldsmat.
Dere har en jobb å gjøre. Dere gjør den.
Javel, sir.
Pappa.
Er du sint?
Liker du ham?
Det gjør jeg.
Så hvorfor skulle jeg være sint?
Jeg kan ikke behandle deg som en voksen når det passer meg og et barn når jeg er bekymret.
Du er den ene eller den andre.
Men moren din... det blir en helt annen historie.
- Skal du fortelle henne det? - Nei for helvete, kommer ikke på tale.
Du skal fortelle henne det.
Dere holder flokken til hver vogn er over den elven.
Javel, sir.
- Kommer han ikke til å skyte meg? - Nei, han sa at jeg kunne skyte deg.
Hvis du blir ivrigere.
Vel, ivrighet er min eneste ferdighet.
Nei, det er det ikke.
Gjør det igjen.
Kom hit.
Nei, nei, nei, ikke kast bort forsyningene dine på meg, frue. Du bare... bare gi barna dine mat.
Deg selv også.
Jeg ville ikke hatt forsyninger om det ikke var for deg.
Hva gjør du?
- Ser på. - Ikke gjør det.
Hvorfor ikke?
Å gifte seg med en svart mann vil ikke løse problemene dine, frue.
Det kommer til å skape en hel haug med nye.
Dette er et fritt land.
- Det er grader av fri, frue. - Hva betyr det?
Regjeringen kan fortelle meg hvem jeg skal elske?
Regjeringen din sier at du ikke kan svømme.
Kan ikke beskytte deg selv.
Faen så riktig at regjeringen kan fortelle deg hvem du skal elske.
Og hvordan elske dem.
Det burde de ikke.
Men det kan det.
Da drar vi et sted de ikke kan.
Frue, du vil ikke ha noe med meg å gjøre.
Jeg er for gammel.
For satt i mine måter.
Jeg liker ikke å snakke.
Jeg liker å sove ute og jeg liker å bade i en elv.
Det er ikke det en kvinne vil ha.
Menn aner ikke hva kvinner vil ha.
Kan ikke argumentere for det.
Vet du hvorfor?
For de spør aldri.
Hva vil du?
Jeg vil se deg spise.
Greit.
Ulv.
Selv her er det ulv.
- Hva i helvete var det? - Jeg vet ikke.
Oregon er ikke slik?
Oregon er...
fjell...
og grønt gress til hoftene...
helt til havet.
Hvor du går ankel dypt i vann.
Oregon er paradis.
Jeg håper det.
Jeg lover.
Og så en familie?
- Og så lager vi en familie. - Så har vi en familie.
Vi begynner å lage den i kveld.
- Ser dypt ut. - Vel, det er ikke grunt.
- Du tar John med deg. - Ja, frue.
Kom igjen, sønn.
Det er ingenting på denne vognen som er verdt å dø for.
Går den under, slipp disse hestene.
La alt dette rotet gå nedover elven. Du svømmer oppr elven, jeg vil hente deg.
Jepp.
- Nervøs? - Jeg har det bra.
Jeg elsker deg.
- Hvorfor sa du det? - For jeg vil at du skal vite det.
Nå er jeg nervøs.
Hei! Hei!
Jøss, det var gøy! Hadde du det gøy, mamma?
Ja, skikkelig morsomt, sønn.
Lukk øynene, sønn. Dekk til ørene hans.
- Dette er vanskeligere enn du sa det ville bli. - Jeg sa at det skulle ta alt vi hadde og litt til.
Du burde ha forklart hva "alt" betydde.
Nei!
Det er derfor jeg ikke liker å sove.
Det er ikke første gang jeg ser det.
Har aldri sett det fra deg. Du sover som en jævla baby.
Jeg har aldri forstått det.
Måten jeg vokste opp på?
Ting jeg har sett? Faen...
Var ikke redd for noe mareritt.
Helvete, vi la oss for å unnslippe dem...
Jeg har laget kaffe.
God morgen.
God morgen, kaptein.
Hva skjedde med "Vent til det blir varmt?"
Jeg mente ikke meg.
Mer strøm enn det ser ut og en dyp kanal i midten.
Tunge vogner vil sette seg fast.
Vel... Hvis de ikke kan krysse her, har de ingen ting med å komme seg videre.
De har ingen ting med å komme seg videre hittil.
Man kan hevde at ingen av oss gjør det.
- Tror jeg tar dem med. - Vi venter.
- Vil du? - Jeg sa jeg skal hjelpe.
Jeg skal hjelpe.
Det er få ting som fokuserer en utelukkende på nåtiden.
Terror er en.
Sorg en annen.
Men ingenting vasker verden bort, som en annens lepper.
Virker som en merkelig skikk, fremmede setter munnen sammen
og utforske hverandre med tungene sine.
Når man tenker på det, gir det ingen mening å kysse i det hele tatt.
God morgen.
Mm. Det er det... Det har vært morgen en god stund nå.
Beklager.
Måtte ta igjen litt av skjønnhetssøvnen din, antar jeg.
Herren vet at du ikke trenger mye av det.
Kom igjen. La oss jobbe.
Kom igjen.
- Du holder høyre, ok? - Greit.
Kom igjen. Kom igjen, vi skal skyve dem ned til vannet. Kom igjen, kuer.
For en tåpelig ting, kyssing.
For en meningsløs, formålsløs ting.
Og jeg kunne ikke vente på et til.
- Elven steg over natten. - Hvor mye?
Nok. Vi må lette disse vognene.
Hvis det ikke er absolutt nødvendig, tar det ikke turen.
- Kan vi komme tilbake for tingene vi forlater? - Hvordan skal vi gjøre det?
Hvis den er for tung, er det her den blir. La oss dra.
Vi kommer til Oregon uten noe. Hvordan lever vi livene våre med ingenting?!
Josef?
Josef!
Vet ikke hvordan hestene hans har dratt dette rundt på tørt underlag.
Den er for tung.
Få all denne dritten ut derfra.
Pakk ut vogna.
Faen steike.
Se på dette.
Hva fortalte jeg deg i Fort Worth?
Jeg sa at om det ikke er absolutt nødvendig, tar det ikke turen.
- Det er nødvendig. Han er en musiker. - Nei, han er ingen musiker!
Og du er ikke en snekker, og han er ikke en jævla smed.
Dere er pionerer, og det er alt dere er til dere kommer dit.
Dere har ikke noe hjem, ingen jobb, ingen gård. Dere har reisen, det er alt.
Hva sier han?
Han sier disse tingene, de kan ikke erstattes.
Du sender ham til Oregon for å være en tigger på gata.
Han har sine valg, han losser vognen sin.
Han drar tilbake til Fort Worth, eller jeg brenner vognen hans til bakken. Fortell ham.
De kommer til å hate deg.
De vil i det minste være i live for å gjøre det.
Krysser vi den?
Josef?
- Skal vi krysse vi over den? - Ja. Vi krysser over den.
Dere gjør det bra, dere gjør det bra.
Vis meg den dype delen.
Starter akkurat her.
- Du må holde deg til høyre for det stedet. - Jeg vet det, kaptein. Jeg sendte ordet videre.
Håper bare disse folkene holder seg tålmodige.
Kalde hoder krysser elver.
Hete hoder drukner.
Vi skal trekke vogner. Hvis noen faller av, kast dem et tau og dra dem til banken.
Ikke la dem nå hesten din.
- De vil dra deg avgårde. - Hvorfor skulle de dra meg avgårde?
For når folk får panikk, er det det de gjør.
Hvis du kommer ut av salen, vil den kjolen drukne deg.
Herregud.
Jeg antar at vi kommer til å bli mye bedre kjent etter denne dagen.
Ser ut som de kom til fornuft og lettet på vekta litt.
En elv vil gjøre det med deg.
Rart at de bare forlater det.
Skulle ha latt det ligge igjen i byen.
Når vi kommer til Kansas... Helvete, det ser ut som en søppelgård, alle tingene folk dumper ved elvebredden.
Ovner, badekar, vindmølleblad like store som vogna den sto i.
Jeg sverger, folk må tro at veien vest var lagt med brostein.
Du spiller?
Det gjør jeg.
Jeg gjorde.
Jeg spiller vel ikke lenger.
Vel... Du kan spille en gang til.
Kan du ingen glade melodier?
Aldri hatt særlig interesse for de glade.
Hei, ku. Hei, ku.
Kom deg opp.
Stå opp, ku, reis deg. Kom igjen. Kom igjen.
Kom igjen! Hei!
Jeg hadde forlatt hvert minne om Tennessee,
som om jeg ble født på denne reisen.
Men jeg var ikke det...
Vi forlot et sted, og søkte et annet.
Og reisen var den nødvendige, elendig vei mellom de to.
På en eller annen måte følte jeg meg immun mot farene ved dette stedet.
Som om landet og jeg hadde inngått en avtale.
Jeg kunne passere uskadd så lenge jeg elsket det.
Og det gjorde jeg. Jeg elsket alt ved det.
Men å krysse Brazos lærte meg at det ikke var noen avtale.
Uansett hvor mye vi elsker det,
landet vil aldri elske oss tilbake.
OVERSATT OG SYNKET AV LEOGATE1968