-Den där är blixtsnabb. -Ja, kvigan var snabb från början.
Jag pratar inte om den.
Kan hon hantera en lasso förlorar vi jobben.
Lär henne inte vad du än gör.
Bästa sättet att utforska om ett land är outforskat-
-är att försöka hitta ord för att beskriva det.
Om man inte kan det, vet man att det är orört.
Orört av människans smutsiga händer.
När man väl ser det så tystas man.
Man blir mållös av dess ändlösa likformighet.
Så fort man når ett krön ser man nästa, identiskt lika.
Man måste läsa av stjärnorna likt en sjöman för att finna vägen.
I över en vecka har vi inte sett nåt förutom gräs.
Inget vilt, inga fåglar...
...inga ormar och inte så mycket som en ödla.
Intet bevis på att mänskligheten fortfarande existerar.
Men slätterna är beströdda av ben.
Människans smutsiga händer lämnar inga avtryck i en stad.
För de händerna skapade staden.
Men här, där oskulden är de mineraler som jorden skapats av...
...innebär våra smutsiga händer en apokalyps.
Jag ser dem. Fortsätt driva, de är bara här för att driva in skatter.
-Vilka skatter? -För att vi betar på comancheland.
Kanske måste vi inte, men att slåss om det är ingen bra idé.
-Kan comancher driva in skatt? -Det är deras mark, det får de.
De som tror annat är i Washington.
Det finns vatten här. Vi driver hjorden dit.
Vi slår läger här. Skilj ut en för kocken först.
Det ska bli.
-Inte så välstekt för mig. -Jag har lagat mat åt er förr.
Jag vet hur ni vill ha det.
Vad i hela helvete håller du på med?!
Pratar du engelska?!
-Vem pratar engelska för den jäveln? -Jag.
Jag säger det bara en gång: Ni ställer er i kö efter bordet!
Ni tar en tallrik och en gaffel och sen delar jag ut maten!
När ni ätit upp behåller ni tallriken och gaffeln-
-och diskar dem i floden! Men se till att ha dem kvar.
Annars kostar det tre dollar och ni får äta med era jävla händer!
Vad är den här "jäveln"?
-Vad kallade du mig, din jävel? -Vad är en "jävel"?
Han vet inte vad ordet betyder. Och det gör inte han heller.
Men snart frågar han henne och Gud hjälpe oss då.
-Så använd inte det ordet. -Det är en svår vana att bryta.
Du får börja vänja dig.
-Vad betyder "din jävel"? -Smisk om du säger det igen.
-Får han också smisk? -Ja, förr eller senare.
Kom nu.
-Men de står ju inte i kö? -De är gäster, de köar inte.
Ska han ha en halv? Alright, en hel då.
Om du använder det ordet igen så min son hör hugger jag dig med gaffeln!
-Ja, ma'am. -Det räcker med en halv.
Säg "tack".
-Tack. -Ja, ma'am.
Bara så du vet: Det där kunde ha slutat värre.
-Nu har jag lärt mig min läxa. -Vi får väl se.
Hon har ett gott öga till indianerna.
Fundera inte så mycket på hur hon funkar. Det förstår du aldrig.
Jag gillar din häst.
Blixten. Det är vad han heter.
Varför Blixten?
Det är hur snabb han är.
Bevisa det.
-Vart ska hon? -De ska rida ikapp.
Fan också.
Förnuftets röst har tystnat.
-Se bara på hennes min. -Jag vill bara inte se den ramla av.
Så länge hon är på en hästrygg behöver du inte oroa dig.
Är ni redo?
Rid!
-Hon tappade tyglarna. -Nej, hon släppte honom fri.
Blixten, precis som jag sa.
Det är nog du som är Blixten, Blixten med gyllene hår.
Det är vad jag ska kalla dig. Blixten med gyllene hår.
-Och vad ska jag kalla dig? -Sam.
-Sam? -Sam.
Varför Sam?
Det var namnet på den man som dödade min fru.
Jag vet eftersom jag tvingade honom att säga det till mig.
Jag dödade honom och tog hans namn.
Jag har dödat en man...
-...men tog inte hans namn. -Du vill inte ha hans namn.
Med hans namn hade du sörjt i all evighet.
Ditt namn är Blixten och Blixten sörjer inte.
Och gör inte det där heller.
Gud har givit dig ett bra ansikte...
...och gyllene hår.
Du behöver en bättre kniv.
-Det är för mycket. -Du vann loppet.
Nu är den inte min längre, den är din.
-Är du vaken än? -Jag kan inte sova, det är molnigt.
Moln får mig att tänka. Jag behöver stjärnor för att drömma.
-Jag önskar att jag var 18 igen. -Vart ska du?
För att drömma om en vattenklosett.
-Är du lycklig? -Allmänt eller bara just nu?
Både och.
I allmänhet, så är jag orolig.
Både som fru och mor.
Vår överlevnad känns... som bortom vår egen kontroll.
Så nej...
Allmänt sett så är jag inte lycklig.
Men just nu i denna stund-
-tillsammans med mannen jag älskar-
-en son jag avgudar och en dotter jag avundas-
-så är jag väldigt lycklig.
Men om du inte får nån sömn kommer jag inte att avundas dig imorgon.
Älskar dig.
Folk tror att eftersom det faller regn från dem...
...så är molnen fyllda av vatten.
Men hur kan det vara så? Hur kan vatten först sväva och sen falla?
Som om tyngdlagen bara fungerar när skyarna ger sin tillåtelse.
Om så vore skulle skyarna tänka och molnen besluta sig för regn.
Men hur beslutar de var det ska regna...och när?
Beslutar moln sig för att översvämma medan andra ställen står torra-
-tills marken spricker upp och marken förvandlas till öken?
Tyngdlagen kanske inte existerar?
Måhända är alla vetenskapliga upptäckter en lögn...
...och vinden är hur världen skrattar oss i ansiktet?
Har ni haft problem med banditer?
Det är värre åt det håll ni är på väg.
Ni är lagom stora för att vara ett bra byte, men små nog att anfalla.
Här är det mest småtjuvar. Men norr om Kansas och i Wyoming-
-är det fortfarande fullt krig.
Karavanerna åker inte dit längre.
De tar tåget, det går inte att köra runt.
Enda sättet att komma runt det är att slå sig till ro i Colorado.
Skyarna är arga.
-Tjuvarna här utnyttjar stormar. -Det ska jag lägga på minnet.
Ni är välkomna att stanna över natten och rida i gryningen.
Stormen kommer imorgon. Ni borde också röra på er.
Det önskar jag att vi kunde.
Ta dem till Colorado.
Lämna dem där. Det vore bättre för dem.
Ja.
-Cookie är borta. -Vart har han tagit vägen?
Det vet jag inte. Han är bara borta.
Han skulle inte lämna oss. Inte här, det vore rena självmordet.
Han kanske försöker vara före stormen.
Det önskar jag också att vi var.
Vi kan inte behandla dem som barn. De måste härdas eller dö.
Varför sover du här ute?
Jag sov tillsammans med honom.
Jag förstår, men nu måste vi se till hjorden.
En storm drar in.
Nu sätter vi igång, vännen.
Elsa? Elsa, jaga dem inte!
Du splittrar dem bara. Vi söker skydd och letar dem sen.
-Ska vi bara låta dem springa? -Ja.
Stanna vagnarna! Stanna och ta skydd!
Spring mot vinden och ta skydd så nära marken ni kan.
-Varför mot vinden? -Så att skiten inte hinner ikapp er!
Vi måste spänna ifrån hästarna innan de skenar iväg med allt.
Jag sadlar av din, så hämtar vi resten sen!
James? Vad är det där?
En tornado!
Vi måste rädda vagnarna!
Där kommer hon.
Ta honom!
Ner, ta skydd!
Vi måste ta av sadlarna!
Men Elsa då? Vi tar skydd bäst vi kan!
Du kan inte hjälpa oss mer.
Vad tänker du göra, James? Slå tillbaka tornadon när den kommer?
Det vet jag inte, men jag gör det här. Hon kan klara sig!
Ner!
-Vad gör vi nu? -Rid!
Åt det hållet!
Lugn, gamle gosse.
Släpp lös hästarna! Han klarar sig inte, men släpp honom!
Jag älskar dig. Sjas!
Jag ska leta efter henne.
Vart ska vi gå, mor?
Vi ska gå och hjälpa till. Kom nu.
Ska vi samla ihop nåt?
Först letar vi rätt på hästarna.
Nu finns det visst två Blixten.
Så stormen hann inte ikapp dig?
-Jag ska leta efter fler. -Hur får du tillbaka dem?
Det har varit en intressant vecka.
-Ja, inte är det tråkigt, inte. -Vi blev jagade av en tornado...
...och sen förlorade jag min tjej till en indian.
Man måste ha nåt innan man kan förlora det.
Jag erkänner att jag kanske överskattade min tjusarkraft.
Allt du ser var en gång mitt hem!
Du är alltid välkommen, Blixten med gyllene hår.
Nu är det ditt hem också.
-Jag visste att du skulle klara dig. -Den jagade oss länge.
Men vi hittade skydd och den drog över oss.
Nu kan du berätta för alla att du genomlevt helvetet.
Det var inte ett helvete. Det var underbart.
Vännen, du måste varit med om en annan tornado, min var ett helvete.
-Klarade sig de andra? -De kommer efter mig.
Då föser vi ihop hjorden.
Nu har vi inget kvar.
-Hur ska vi kunna överleva utan nåt? -Allt går att ersätta.
Men vad ska vi ersätta det med? Vi har inget.
-Inga pengar, ingenting! -Jag har så det räcker åt oss.
Du har inte förlorat nåt.
Nu får vi...försöka samla ihop allt vi kan hitta.
Josef?
Jag ska leta efter din häst.
-Hur många vagnar går att rädda? -Kanske två.
Då har vi åtta kvar... för 26 vuxna och 22 barn.
-Det räcker inte långt. -Det är dagsens sanning.
-Var kan vi köpa nya? -I Denver.
Vi måste vända om. De klarar sig aldrig om hälften måste gå.
Till Doan's tar det en månad med vagnar.
-Vad ska vi äta? -Boskapen, om vi hittar dem.
-Annars blir det häst. -Jag äter inte häst.
-Inte jag heller. -Så vad äter vi då?
Jag antar att vi inte äter.
-Du klarade det. -Tack.
Då så, vi samlar ihop hjorden.
Jag trodde du övergett oss.
Jag flydde stormen, jag har sett det förr.
-Jag trodde ni följde efter. -Det borde vi gjort.
-Hur många dog? -Ingen.
Då var det nog ett bra beslut att stanna.
Att färda en karavan på natten ger grus i ögonen.
-Jag tar den här. -Jag följer efter.
-Har du sett boskapen? -Ja, för nån kilometer sen.
-Sex av dina män föste ihop dem. -Vi har inte sex män.
Vi har råkat ut för boskapstjuvar.
Boskapstjuvar har tagit hjorden några kilometer norrut.
-Hur många är de? -Sex.
Sen kanske de rider tillbaka och anfaller pionjärerna.
-Och omringar vagnarna. -Finns inte många kvar att omringa.
Du, jag och Thomas hämtar hjorden.
-Jag följer med er. -Du har varit i din sista eldstrid.
Du sa att de kanske vänder tillbaka.
Då är eldstriden där och du här.
Om det blir eldstrid vill jag vara på din sida.
-Kan jag få lite hjälp? -Hon vinner nog diskussionen.
När vi hittar dem gör du inget tills vi är klara. Är det uppfattat?
-Det konstigaste gäng jag jobbat med. -Ja, man undrar.
-Vill du berätta? -Så fan heller.
Du måste berätta nåt för henne.
-Har pionjärerna hittat sina vapen? -Några av dem.
-De är där borta. -Dela ut dem.
-Varför det? -Boskapstjuvar har stulit hjorden.
-De kan komma hit sen. -Var är min make?
Han följde efter dem.
Var är min dotter?
Hon sa att det säkraste stället var vid hans sida.
Jag vill att ni stannar här och vaktar min son med era liv.
Jag behöver din häst. Så att jag kan hämta hem henne!
Hoppa av den där jävla hästen!
-Skydda min son. Förstår ni?! -Ja, ma'am.
Jaha, jag ser var flickan fått det ifrån.
Äpplet faller inte långt från trädet.
Vill ni fånga gräshoppor med mig?
Visst.
De är inte sex, kapten. Jag räknar till tolv.
Tretton.
Rid, sprid ut er!
Stanna inte vad som än händer!
Jag kände ingen fruktan.
Det blev till ännu en kapplöpning.
Vi fruktar det okända, men jag visste vad som skulle hända.
Antingen vann jag loppet eller dödades.
Enkelheten i det hela skänkte mig tröst.
Även när jag hörde hovslag närma sig kände jag ingen fruktan.
Det finns en fasa i varje död-
-även då det är berättigat.
Även när jag dödade kände jag fasa.
Men när jag såg Sam döda var det som ett lejon som fällde en hjort.
Hans ursinne var så magnifikt.
Det fanns inte tid för fasa, inte ens för de han dödade.
Jag ifrågasatte mitt sinne...
...och undrade jag det var jag som var död och allt detta en dröm.
Men när jag såg honom rida iväg insåg jag att jag var vid liv.
Jag måste vara vid liv. Sen jagade jag efter honom.
Hur illa är det?
-Den gick igenom bältet. -Ta av det.
Men vad fan, den är ju precis här. Jag kan nog klämma ut den.
Här har du en souvenir till sonen, kulan som inte dödade dig.
Jag fick en rikoschett, den sitter inte djupt.
Men vi måste gräva ut kulan.
-Hur är det med den andra? -Den bara snuddade.
Nu har du nog förbrukat all din tur, Thomas.
-Hur illa är det med dig? -Jag blev inte träffad.
Fan också. Men vad i helvete?
Jag hittar inget. Kan du se nåt?
Vänd dig om.
-Det måste komma någonstans ifrån. -Ta av dig hatten.
Det var som fan.
Du har nog förbrukat all din tur du också.
Om jag minns rätt är den här din, Thomas.
Shea, när du tar dig an för mycket så tar du i väldigt mycket.
Jag skäms inte att säga att jag är glad att se dig.
-Vad fan gör du här? -Jagar banditer precis som du.
Men du verkar ta dig an alla dina banditer på en och samma gång.
Att skjuta boskapstjuvar är ett av de fem nöjen vi har härute.
-Om du vill tacka nån, tacka dem. -De kommer få mer än tack.
-Har du bara fem nöjen nu? -Jag är lite mer kräsen än du.
Men la till att se soluppgången från en hästrygg i öppet landskap.
-Det förtjänade en plats. -Hade det inte redan det?
Jag gillar inte att kliva upp tidigt.
-Du är skadad. -Inte så illa.
Är du oskadd?
Jag är också oskadd.
Du vill väl inte begrava dem?
Det stämmer. De är inte ens värda gropen.
-Var ligger ert läger? -Jag vet vägen.
De må inte förtjäna det, men nån bör be en bön över deras arma själar.
-Det är väl inget du vill höra? -Näpp. Vi måste tillbaka.
Då ses vi där.
Elsa?
Elsa!
Ge mig din häst.
Det var ingen frå...
Hon sa inget när vi kom till lägret.
Hon såg varken på far...eller mig.
Jag hörde henne gråta i gryningen och frågade vad det var.
Hon sa att hon dödat en man för en hästs skull-
-och att John nu var den ende i vår familj som skulle komma till himlen.
Jag hade inte hjärta att säga att det inte finns en himmel att komma till.
För vi är redan i himmelriket. Och vi är samtidigt i helvetet.
De samexisterar, sida vid sida-
-och Gud är själva landet.
Översättning: Eva Österlund VSI