DUNKERKYRKAN SLAGET VID ANTIETAM
17 SEPTEMBER 1862
Kapten.
Jag vet.
Pappa talar inte om kriget.
När män frågar om han kämpade säger han nej.
Jag har sett andra soldater ropa hans namn på gatan.
Han vänder sig om och går i motsatt riktning.
Han tillbringade tre år i ett unionsfängelse.
När han kom hem sa mamma att han vägde 44 kilo.
Ni kommer att behöva en kock eller två.
-Hur så? -De äter som vid julbordet.
Nån måste ransonera maten för när den tar slut tar de min mat. Eller er.
Vi har med oss en hjord, mat blir inte ett problem.
Jo, det blir det. Lägg till en kock på listan.
-Känner du för att flytta lite kor? -Nån måste ta hand om dem.
Överlever de inte sex timmar själva vid en flod vill jag veta det nu.
-Vad tittar du på? -Inget.
-Varför har int'ja nåt hår? -"Int'ja"?
Varit i Texas i sex dar och du har redan glömt hur man pratar.
Det blir bättre när du blir äldre.
-Varför inte nu? -Jag vet inte varför.
Kanske för att det gör dig...lättare att kittla!
Elsa?
-Var är din mamma? -Vet inte.
Vi ska hitta boskap. Tillbaka i eftermiddag.
Lämna inte lägret, håll ögonen på din bror och gå inte iväg.
Sval luft stiger från marken och får mig att rysa.
Sen finner solen mitt ansikte och jag värms upp.
Världen här lurar ens sinnen.
Jag vet inte vad ordet Texas betyder.
Men för mig betyder det magi.
Den här boskapen ska till Kansas, om du inte kan betala Kansaspriser.
-Vad är Kansaspriser? -Man får 40 dollar stycket där.
-New Yorkare gillar då biff. -Det kan vi inte betala.
Fullt förståeligt, inte jag heller.
Men det finns vildboskap på Brazos om ni vågar driva in dem.
Vi vågar, men vi har inte mannar.
Vi kan sadla vagnshästarna och sätta några tyskar i sadeln.
-Stå på rad kan de väl? -Var inte så säker på det.
Ta dem till i säljarladan. Lott fyra.
-Vi har inte ändrat oss, kapten. -Vi tänkte driva in några, är ni med?
-Var har ni dem? -Vi har inte hittat dem än.
-Ska ni jaga vildboskap? -Ni får en dollar stycket.
-Hur många behöver ni? -Runt hundra.
Då behöver ni tio mannar. Bra mannar.
Jag har tre bra mannar och 20 värdelösa.
Är inte värt det om vi inte fångar några.
Ni får tio dollar var, vare sig vi fångar några eller inte.
-Det är slöseri med pengar. -Ni är ju så händiga.
Det finns vildboskap runt Fort Griffith. Men det är en bit.
-Vi är redo om ni är det. -Yeehaw...
-Kom igen, ni har boskap att sortera. -Vi återkommer om det.
Även träden känns nya här.
De står i klungor, som små byar.
Och det finns skatter överallt.
Överallt en belöning som väntar på att bli upplockad.
När jag blickade ut över marken-
-såg jag bara friheten som utlovades.
Jag visste inget om fasan som låg dold i frihetens skugga.
Får jag se?
Lägg dem i grytan.
Vilka dårar...
-Jag går och varnar dem. -Bry dig inte.
Lika bra de dör här än gör nåt som får oss dödade på vägen.
Enda botemedlet mot dumhet är himlaporten.
Lustigt, jag minns inte ordet "dum" från Bibeln.
-Se vad katten släpat in i lägret. -På andra sidan floden, människor...
De ligger dubbelvikta av illamående.
Var du på andra sidan floden? Du är torr så du har inte simmat.
Antingen har du lärt dig flyga eller så fick du hjälp av en tysk.
Jag vet inte vad som är mer vämjeligt.
-Det finns ett rev. Och en stock. -Då var mysteriet löst.
De kokar inte ens vattnet, dricker det bara direkt.
-Kolera kommer att ta många av dem. -Vad gör mamma?
Ödslar sin tid.
Jag har plockat tillräckligt med bär, din tur. Akta dig för taggarna.
-Jag ser inga sadelhästar. -Jag har några.
Har du sadlar med? Det här är ploghästar.
-Vi varnade er. -Vi klarar oss bättre utan dem.
-Kan nån av dem rida? -Jag har en som kan rida.
Det är vattnet. Man måste koka det innan man dricker.
Drick inte vattnet.
-Sadla Lightning. -Hon är sjuk. Av vattnet.
-Det är de alla. -Sadla Lightning.
-Gör du te åt dem? -De kan inte ens koka vatten.
-Jag blir borta till imorgon, sent. -Var försiktig.
Du har geväret om det blir problem.
-Får vi problem har jag Claire. -Hon gör saken värre.
-Jag tar med mig Elsa. -Va?
Vi har få ryttare och vi behöver henne.
Jag skulle protestera men det låter inte som om du ber om tillåtelse.
Hur ska jag göra henne till en dam när du behandlar henne som en man?
Gott om damer i världen. Goda män har vi alldeles för få av.
Vad ska jag säga till det?
Solen är stark.
Den kommer att blåsa av.
Knyt fast den.
-Vad är den till för? -Inte säker.
Men jag vill inte vara utan den när vi får veta det. Håll dig nära.
-De kom tillbaka tidigt. -Vilka är de?
Där hade du tur, kapten.
Finns det ett bättre sätt att bli skjuten så känner jag inte till det.
Galoppera rakt emot oss som banditer.
Vi har sett dig skjuta, Grady, banditerna klarar sig.
-Letar ni boskap? -Vilda. Har ni sett några?
En del. Vildtjurarna är på de engelska kossorna.
Måste vara lukten. Inte för att jag känner nåt, men jag är inte tjur.
-Ni är få för att driva vildboskap. -Vi behöver hjälp. Ni får betalt.
Behövs inte. Vi behöver bli av med en del. Följ med till lägret.
Kom då.
Trevligt att se dig, Wade. Jag höll fan på att skjuta dig.
-Jag har en. -Vad har du?
Jag dubblerar.
Tänk att du har nåt kvar efter Abilene, den stan brukar kosta.
Vi håller oss därifrån, man blir skinnad inpå benen.
Bäst ni aktar er.
Även om vi kan få en hjord till vagnarna kan vi inte hålla kvar den.
Vi kan inte ge oss av förrän vi har mannar.
Tyskarna måste lära sig klara sig själva.
Annars överlever de inte resan. Inte vi heller.
De överlever knappt vid floden, knappt nån mil från stan.
-Det finns ingen att anlita. -Då ger vi oss inte av.
Du kan stanna, men jag ger mig av.
Jag vill se det en sista gång.
Innan det bebyggs.
-Innan det blir förstört. -Och när du väl sett det...
-Vad händer då? -Sen bryr jag mig inte.
Världen kan svälja mig. Jag bryr mig inte ett skit.
-Vad är det till för? -Ormar. De tar sig inte över.
Du, då?
Det var så länge sen jag såg ett bad att inga ormar vågar sig nära.
Tack. För att jag fick följa med.
Det var inte en gåva.
Vi behöver dig. Så tack.
Det är vild boskap vi pratar om.
Tjurarna stångas. Se till att du inte hamnar i snåret med en.
Mana dem som går att mana, resten lämnar vi.
-Du måste höra mig klart och tydligt. -Ja.
Jag litar på dig.
Vet du vad det är för dag idag?
Ingen aning.
Torsdag, kanske?
För 18 år sen, på denna dag...
...kapitulerade Lee till Grant hemma hos Wilmer McLean-
-i byn Appomattox.
Ett år senare föddes jag.
Det var måndagen den 9 april 1883.
Och det var min födelsedag.
Ja, torsdag...
Tror du har rätt.
Hördu, vakna.
Vi måste ge oss av.
Han är sadlad och klar.
-Jag följer dig. -Jag ser inget.
Följ hästen framför och titta på gnistorna från hovarna.
Härifrån rider vi i led och placerar ut oss.
När jag är på plats ropar jag. Näste på tur gör detsamma.
Vi driver rakt västerut. Korsa inte floden om ni inte ser spår.
Den kan svälja både häst och ryttare.
Kommer ni till ängen, vänta på ryttarna söderifrån.
Håll ledet så driver vi dem rakt till lägret.
Stanna här, det här är din plats. - Resten följer med mig.
-Vad ska jag göra? -Följa efter.
Längst bak, vänta.
Se så, kompis.
Låt dem komma.
De kommer söderifrån med fler. Vi samlar dem här och manar på.
Man undrar vad de rika har för sig, va?
-De gör då inte det här. -Nej, ma'am, det gör de inte.
Jag tittade till höger och såg min far-
-som på nåt sätt red vertikalt mot jorden.
Bortom honom närmade sig kofösare och boskap-
-med dammet efter sig som en molnig skugga.
Ljuset var mjukt och blekt-
-och skärt, som om Gud hade bestämt sig för att lysa upp med stearinljus.
Och hela Texas bredde ut sig framför mig.
Det var det mest storslagna jag hade sett.
Det gick bättre än väntat.
-Är det roligt? -Ja.
Vi måste ha nån vid mynningen så de inte läcker in.
-Och en till som driver bakifrån. -Jag kan göra det.
-Kan jag det? -Det kan du.
Okej, pojkar, då rör vi på oss!
Frihet. För de flesta är det en idé...
...en abstrakt tanke som har att göra med kontroll.
Det är inte frihet. Det är självständighet.
Frihet är att rida otyglat över otämjda marker-
-utan uppfattning om nånting annat än just stunden man lever i.
-Ska de spela musik hela natten? -Det verkar så.
-När sover de? -Den frågan får vänta på sitt svar.
-Men jag vet att du ska sova nu. -Ja, ma'am.
Gudlösa oväsen...
Istället för cikador och grodor får vi höra det här.
För en gångs skull är vi överens.
Men jag har inget emot sången. Visst är den sorgsen...
...men jag skulle också vara sorgsen om jag var så långt hemifrån.
Du är ju långt hemifrån.
Jag vet inte vad han räknar med att hitta i bergen eller vart vi nu ska-
-men jag vet vad vi inte hittar: Civilisation.
Vi hittar ingen kyrka att be i eller hus med trägolv och målade väggar-
-restauranger eller vänner eller skolor för våra barn.
Det lämnade vi bakom oss.
Jag minns inte att nån tvingade upp dig på tåget, Claire.
Ödet tvingade mig.
När det berövade mig min make, och mitt barn en framtid med honom.
Vad skulle jag göra? Tigga på gatan?
Minns inte att nån tvingade mig...
-Vem i helvete tror du att du är? -Jag...
-Vad är det som är så roligt? -Claire, jag har varken energi...
...eller intresse att fortsätta det här samtalet.
Han är en drömmare, Margaret. Det har han alltid varit.
-Och de besannas aldrig. -Den ska besannas, Claire.
Nej.
Det här är inte drömmen. Det här är mardrömmen.
Du ska få se.
-Dricker du kaffe? -Det är inte till mig.
Det är ingen annan här.
-Du ljög. -Ja, tänka sig.
-Hur kan en kvinna dricka kaffe? -Ja, undervisa mig om kvinnlighet.
Kaffet är till honom. Natten var lång.
En dag, om du har turen att hitta en karl...
...eller hittar en karl som har extrem otur, då lär du dig-
-att kaffe är en välkommen belöning efter en hård ritt.
Ta det lite lugnare nu.
-Var är vagnbossen? -Han har läger söderut.
Jävla tattare... Tattare reser lätt, har jag lärt mig.
Men ni... Ni irländare brukar vara välprovianterade.
Så jag frågar igen. Var är er vagnboss?
Du får träffa honom tids nog.
Vi har inget att erbjuda er, sir. Väck!
Väck, säger hon.
-Vad vill ni här? -Sist jag kollade är floden fri.
Väck.
Helsike.
-Förbannat...! -Försvinn! Ni är inte välkomna här!
Försvinn! Försvinn!
Du är djävulen! Jag ser det. Jag ser dig! Jag ser dig!
Tänk att jag bara ville vattna hästarna.
Men nu vill jag mer.
Det blir det sista du gör.
Vi har ett dussin vapen med ett sextiotal skott. Du har bara två.
Men båda är till dig.
John?
John!
-Mamma? -John?
Herregud!
Du... Det där är en flicka.
-Japp. Klänningen avslöjade det. -Ganska händig.
-Hon sköter sig bra. -Inte hemsk att titta på heller.
Svårt att säga när den där hatten hänger ner som elefantöron.
Törstig?
Varsågod. Försiktigt.
Kan du ta av dig hatten? Jag vill ta en titt på dig.
-Varför det? -Jo...
Jag vill veta om du är för söt för mig, så jag inte spiller min tid.
Du är kanske för söt för mig.
Men kors...
Är det ett problem om jag är söt, då har vi inget problem.
Japp. För söt för mig...
Attans.
Och plötsligt kliver skräcken in från skuggorna.
Vår frihet var borta.
VI ska rida in till stan med Josef och träffa sheriffen.
Jag vill att du följer med.
Jag stannar, om de kommer tillbaka.
Kofösarna är här. De har hanterat en och annan bandit.
Jag beklagar verkligen.
Varför beklagar du dig? Du sköt henne inte.
-Jag är ändå ledsen. -Är du det?
-Ja. -Du vet inte vad det ordet betyder.
Men du kommer att få lära dig. Det kommer ni alla att göra.
-Ska ni leta upp dem? -Ja.
De var råbarkade och oförskämda, och de var ute efter bråk.
Men de började inte.
Det spelar ingen roll vem som började.
Jag menar bara att jag inte kan se rättvisan i det.
Jag tror på dig och på den där pojken och på vår dotter.
Det är allt.
Rättvisa är ingen faktor.
Du vet pistolen som finns i din sadelväska...
Ha den när du sover.
-Tror ni att de är i stan? -Vart skulle de annars ta vägen?
I så fall är de på White Elephant.
-Det är bara du som saknar bricka. -Gör brickan att jag skjuter bättre?
Den gör att du slipper repet om det går snett. Lyft höger hand.
-Ska jag inte svära en ed? -Det gjorde du precis.
-Och jag, då? -Vad sa du?
Hur blir det med mig?
Du ska bara hålla truten stängd tills jag säger annat.
Se så, häng med nu. Kom.
Peka om du känner igen nån.
Okej. Nån mer?
Där. Det bakre bordet.
Ja, jag känner igen det gänget.
Clide Barker!
-Vad är det jag hör om Trinity? -Vi vattnade bara våra hästar.
De här migranterna...
Nån mer?
Sitt inte bara och skaka. Finns det fler?
-Migranterna tog mina pistoler. -Jag ser det.
Vill ni dansa med flickorna, dansa med flickorna.
Vill ni dricka i baren, drick i baren.
Men om ni tror att ni är revolvermän...
...är ni i fel stad.
Det finns bara en dråpare i Fort Worth och det är jag.
-Vi beger oss norrut imorgon bitti. -De är inte redo.
De får se till att bli redo. Hela stan kommer att leta oss-
-och hittar de oss hänger de oss i ett jävla träd.
Förbannat!
-Hittade ni dem? -Vi hittade dem.
Och?
Vi mördade dem.
Håll sex meter mellan er.
Vid vattendrag väntar ni tills vagnen före er har tagit sig över.
Låt inte barnen sitta på öppna flak. De kommer att ramla av.
Håll i era barn och sköt era djur.
Vi följer väl med upp till Red. Vi har inget bättre för oss.
Dessutom finns det ju några änkor nu.
-Har ni också ändrat er? -Ja... Det är det ädla att göra.
Sköt ert jobb. Det är ingen jävla resande cirkus, det här.
Vi har nog bättre koll än du.
Vi vet vad ger oss in i, kapten, och vi ska sköta vårt jobb.
Det är dags.
Nej.
Rör mig inte.
Hjälp dem med boskapen.
Låt mig prata med henne.
-Vill du inte följa med? -Vart ska du, James?
Vad är det du tror väntar på dig där ute? Eden?
Eden är en trädgård.
Det finns inga trädgårdar här.
Man planterar trädgårdar, bygger upp dem.
Trädgårdsskötare gör det, James. Vi är inte trädgårdsskötare.
-Här kommer du att dö. -Du säger det som en varning.
Vad har jag kvar att leva för, James?
Jag har haft sju barn...
...och alla har mött samma öde som den här.
I jorden där jag knäböjer.
Nu har jag knäböjt färdigt.
Jag är redo att själv lägga mig.
-Jag kan inte bara lämna dig här. -Det är ett fritt land, minns du väl?
Det är inte ditt beslut att ta, det är mitt och jag har tagit det.
-Farväl, Claire. -Gud förbanne dig, James.
Må Gud förbanna dig och dina drömmar.
Sätt igång, Thomas!
Sätt fart.
-Lät du henne stanna? -Det är inte mitt beslut.
Se dig inte om.
Vad ska du göra?
Jag kommer ikapp.
Stanna i vagnen, pojk.
Jag tänkte stanna ett tag, se till att du inte drunknar i en flod.
-Jag var väl för söt för dig. -Det är du.
Men jag har inte mycket till vett, så...
Jag har målat upp en inre bild av min make...
...och han liknar inte dig.
Jag är cowboy, ma'am. Vi ser aldrig ut som äkta makar.
Men det är oss man tänker på när maken inte är i närheten.
Kom.
-Kunde du inte hindra henne? -Varför?
-Jag har grävt gravar själv förr. -Jag också. Det är inte avundsvärt.
-Jag beundrar hennes mod. -Det var inte mod.
Jo, det var det.
Det som började som en resa hade blivit en reträtt.
In i det okända.
Vi backade in i avgrunden, så oroliga att våra synder skulle följa efter-
-att vi inte såg vart vi gick.
Och bakom oss fanns ett stup.
Översättning: VSI
Det som började som en resa hade blivit en reträtt.
In i det okända.
Vi backade in i avgrunden, så oroliga att våra synder skulle följa efter-
-att vi inte såg vart vi gick.
Och bakom oss fanns ett stup.
Översättning: VSI