Skub ikke derfra, gør det bagfra.
Døden er overalt på prærien, i alle tænkelige former.
Og et par du ikke kan forestille dig i dine værste mareridt.
Døden skjuler sig i flodlejet...
...besætter dyr...
Den skjuler sig i det høje græs og venter.
Med hver død flytter far lejren lidt længere væk.
Som om døden ikke kom fra ulykker og sygdom-
-men var en sygdom i sig selv, og skødesløshed smittede.
Men af alle farer, som lurede, sygdom og slanger, usle heste og banditter-
-var der en ting, der fyldte både menneske og bæst med skræk-
-et ord så frygtet, at ingen sagde det højt, de knap hviskede det...
Flod.
-Vognene kan ikke krydse floden. -Der er en færge i Denison.
Det er den gale vej. Vi må tage vestpå, så lad os gøre det her.
-Det vestlige Texas er barskt. -Alt er barskt.
Hvor langt vestpå for at finde et bedre sted at krydse floden?
150 km eller mere. Og hvor det er grundt er det sumpet.
-Så tager vi østpå til færgen. -Gør, som I vil.
Jeg tager vestpå. Jeg skider på dig, for jeg arbejder ikke for dig.
De klarer sig ikke, det er for hårdt.
Intet vand, banditter i hver dal og ingen mure omkring reservatet.
Jeg beder ikke om lov. Jeg fortæller, hvad min beslutning er.
Min beslutning er vestpå.
-Vi mister to uger på Denison. -Vi bekymrer os for vinteren senere.
De drukner, hvis vi krydser her. Og vestpå tørster de ihjel.
De dør allerede alligevel. Og vi har ikke forladt Texas.
Vi må huske på vinteren, for den kommer.
Jeg ved ikke, hvor vi krydser, men ikke her. Og det er ikke østpå.
-Vestpå krydser vi Brazos. -Der er ingen gode valg.
Men vinteren er det værste alternativ.
Så langsomt, som de bevæger sig, har vi allerede mistet tid.
-Skal vi krydse floden her? -Vestpå.
-Vestpå? Hvor? -Det ved jeg ikke endnu.
Cowboyerne skal hen til lejren, vi må have hjælp med hjorden.
-Spørg folk. -De fleste kan ikke engelsk.
-Og dem, der kan, kan ikke ride. -En gang må de jo lære det.
Ja, men er det smart, når vi skal holde styr på vores mad?
Vi kunne bruge jer.
-Jeg kan sadle Lightning. -Du rider ikke alene.
-Du tager med. -Nej, jeg skal jage. Vi mangler kød.
Jeg tager Poco. Tag dig af din søn.
-Skal du drive kvæg? -Jeg er træt af vognen.
Skal jeg vælge mellem kuskebukken og sadlen, så vælger jeg sadlen.
Hvordan skal jeg snige mig ind på noget med en femårig?
Lær ham at være stille, eller find en dum hjort.
-Jeg kan være stille. -Det finder vi ud af.
For helvede.
Det er bedre at have dobbelt latigorem med ham.
Jeg har glemt mere om heste, end du nogensinde vil lære.
Klar? Vi må af sted.
-Han er ikke en holdspiller. -Nej, men han er god.
Jeg kan ikke lide, at han tvivler på os.
Der er ikke meget, vi kan gøre. Han får ikke løn.
Hvis man har to ledere, har man ingen leder. Er du med?
Det må vi udrede.
Var det hendes mand, der blev kørt over?
Banditter dræbte hendes mand.
-Fordømte heste. -De er bare tørstige.
-Tag dig af hestene først. -Jeg fører dem til vandet.
Så viser jeg dig, hvordan du binder dem.
-Har du brug for et bål? -Det er for varmt.
Det er ikke bare for varme, men det holder insekter og slanger væk.
Og man kan se dem derfra.
Jo flere bål folk ser, jo mindre chance er der for, de kommer.
-Hvornår drak de sidst? -Det ved jeg ikke.
Har du familie her?
-Er du gift? -Nej.
-Jeg kan være din hustru. -Jeg vil ikke have en hustru.
Mine drenge er gode drenge. Jeg kan være en god hustru.
Stop så.
-Jeg kan være så god... -Hold op!
Jeg vil ikke have en hustru. Jeg kan hjælpe dig.
Hjælpe dig med hestene og dig og drengene med at slå lejr.
Jeg havde en hustru, og jeg vil ikke have en ny. Forstået?
Jeg får dig til Oregon.
-Det lover jeg. -Hvad så? Hvad er der for mig?
Det ved jeg ikke. Måske finder du en mand eller bliver bonde.
-Jeg ved ikke, hvordan man gør. -Du kan lære det.
Du kan lære mig det. Lær mig det...
Jeg vil ikke være der.
-Hvad skete der? -Hun vil giftes med mig.
Og du sagde nej. Eller også sagde du ja, og hun fortryder det.
Det er ikke tid til spøg. Hun har det svært.
Svære tider kender jeg alt til. Man kommer igennem dem med latter.
Og det var ingen spøg. Godt, at hun slipper for dig.
Så du, hvad jeg gjorde? Spøg på spøg.
Ja, meget morsomt.
Ma'am, jeg vil vise, hvordan du binder hestene.
De kan gå til vandet, men ikke løbe deres vej.
Bind rebet sådan her, i et ottetal.
Kender du den knude? Forstår du?
Prøv selv.
-Hvad hedder du? -Noemi.
Når du kommer til Portland-
-vil en flot bonde få øje på dig og dine store øjne-
-og jage dig på gaden. Blomster, søde sager. Bare vent.
Du vil ikke gifte dig af frygt. Du skal nok klare dig.
Det sørger vi for. Lad en mand gøre sig fortjent til din kærlighed.
I stedet for at gøre det til en studehandel.
Tro mig, den gamle sjover...
Held flygter fra ham som en pryglet køter. Tro mig, ham vil du ikke have.
Slet ikke.
Hvad har du at spise?
-Har du ingen fornødenheder? -De stjal dem.
Hvem?
-Hvad fanden var det? -Det her.
-Hent hendes ting. -Det var hans ting. Han var en tyv.
-Hent hendes ting. -De er sigøjnere!
Når jeg taler, og du ikke gør, hvad jeg siger-
-gør det ondt. Det er mønstret her.
Det hører ikke op, før du hører efter, ellers smadrer jeg dit ansigt.
Nej, nej, nej!
-Hvordan kan vi rejse nu? -Det kan I ikke. Ikke med mig.
Hvis I stjæler, bliver I, hvor I stjal.
Kom af sted!
Tag mod øst, syd, enhver anden retning end min.
Ser jeg jer igen, dræber jeg jer.
-Jeg troede, du var lederen. -Det er jeg.
Så opfør dig sådan. Hold styr på dine folk.
Det er ikke mine folk. Ingen kan kontrollere dem.
Så er du ikke en leder. Jeg finder en anden.
Det kan ikke du bestemme. Det er et frit land.
Det er et frit land, det er comanchernes land.
Så kommer ingenmandsland, og der skal vi hen. Du er ikke fri endnu.
-Alt vel? -Helt fjong.
Det var ikke særlig fjong. Kaptajn?
Shea!
De her mennesker må stole på os, ellers følger de os ikke.
Stole på os? De kan ikke engang stole på hinanden.
-Ikke en god begyndelse på rejsen. -Det har været slemt fra starten.
-Fortryder du? -Gør du ikke?
Ja, det gør jeg, men...
...en dag får et af deres børn måske et barn.
Og det barn gør noget. Noget, der gør verden bedre.
Bare fordi det barn findes. Er du med?
Verden bliver ikke bedre, Thomas, hvor mange børn der end er i den.
En til mig, en til dig.
Hun er optaget. Hendes mand er ikke sjov at møde, så glem datteren.
Skønhed ligger til familien.
Gode manerer ligger ikke til din.
Vi må hellere drive kvæget til vandet natten over.
-Vi venter på cowboyerne. -Nu har du ingen undskyldning mere.
-Vi har fået en ny chef. -Hun kan hundse med præsidenten.
Det trænger han sikkert til.
-Har du ikke en smart bemærkning? -Sidst fik jeg igen.
Skal der ikke mere til?
-Hold op, hvor er du fremfusende. -Se, hvem der rødmer nu.
-Så fik jeg dig til at rødme? -Måske.
Du har dårlig smag i mænd.
Du er ikke en mand, du er bare en dreng.
-Jeg er mand nok. -Bare en dreng...
Jeg har også dårlig smag i drenge.
Det er sjovt at flirte!
Så hun flirtede...
Det er ret ondt, men hun flirtede.
-Er jeg stille? -Det var du, men nu taler du.
-Undskyld. -Det gør ikke noget.
Ser du noget?
-Kan vi hviske? -Nej, så hører de os.
-Kan de ikke høre hesten? -Jo, men de er ikke bange for den.
-Hvorfor ikke? -Heste skyder ikke hjorte.
-Vi rider på hesten, og vi gør det. -Og derfor må vi være stille.
-Ser de os ikke på hesten? -Jo, men de forstår det ikke.
-Forstår de ikke, at vi rider? -De forstår ikke, hvorfor vi rider.
Hvis de forstod hvorfor, ville de løbe op i bjergene.
Men vi er i bjergene, så det hjælper ikke.
For satan, John, ti stille.
For pokker da...
-Der er hjorte. -Jeg ser dem.
Kom hen til mig.
Læn dig frem.
-Kan du se ham? -Ja, sir.
Sæt fingeren ved aftrækkeren. Ikke på den før jeg siger til.
-Vil det gøre nas? -Ja, det vil gøre ondt.
Men om en uge har du glemt det.
Se gennem sigtet. Sigt hårkrydset bag skulderen.
-Er det der? -Ja, sir.
Sæt fingeren på aftrækkeren. Tryk langsomt.
-Du gjorde det! -Gjorde jeg?
Du gjorde det.
Nu henter vi den.
Se dig for.
-Han er kæmpestor. -Ja, vi har mad til en uge.
Kom her.
Det er dit første bytte, så jeg må bløde dig.
Sådan.
Du tog et liv for at give os liv.
-Så nu siger vi tak. -Til hvem?
-Til hjorten. -Hjorten er død og kan intet høre.
-Vi siger tak alligevel. -Hvordan gør man det?
-Man siger det bare. -Tak.
Når man dræber noget, bliver man lidt mindre menneske, lidt mere dyr.
Man må finde en balance. Det er, hvad livet handler om.
Forstår du det?
Jeg forstod det heller ikke første gang, jeg hørte det.
Hør, vi har meget at gøre.
Jeg kom brænde på, så vandet kunne koge.
Tak, fordi du sparede mig for opgaven. Er du sulten?
-Fersk kød siger jeg ikke nej til. -John, gå og vask dig.
Tager jeg dem østpå, bliver turen tre uger længere i det her tempo.
Så er vi ved South Pass i oktober eller november.
-Vestpå er den rette vej. -Brazosfloden skal krydses.
Jeg tager hellere chancen med den.
Du lovede at hjælpe, men det gør du ikke.
Min hustru og datter er ude for at vande køerne.
Deres eneste håb er at følge uden at stille spørgsmål.
Gøre præcis, hvad jeg siger, uden spørgsmål.
-Jeg er enig. -Du modsætter dig, og det går ikke.
Jeg modsatte mig at tage østpå, og det havde jeg ret i.
Du må forstå, at jeg ikke arbejder for dig.
Jeg tænker kun på min egen familie.
Jeg bliver her i tre dage, så du får et forspring.
Så alle banditter i området overfalder mig.
Du går først, så følger jeg efter med kvæget.
Fint.
Kom, John.
Tag det hen til teltet.
Jeg tror, at jeg tørrer resten.
Jeg så mødre som bange høns.
For urolige for reden til at lede efter orme.
Jeg så min mor som en bankmand, som tog min frihed som penge.
Jeg så hende aldrig som en kvinde med begær, drømme og passion.
Men passion er det, der har formet mig.
Jeg ligger vågen om natten, og mine drømme brænder indeni mig.
Som om jeg var gået til lejrbålet og havde prøvet at sluge det.
Jeg så min mor og følte mig dum for at tro, at kun jeg ville sluge ilden.
Det begyndte med hende, og hun gav det videre til mig.
Jeg så hende ride, men jeg så ikke min mor.
Jeg så en kvinde.
Og kvinden var storslået.
Han slog mig, ødelagde min vogn, efterlod mig strandet! For hvad?!
-For en sigøjnerluder! -Du stjal fra hende.
-Jeg stjal, hvad hendes mand tog. -Nu ligger han i jorden.
Hvor han hører hjemme.
-Hvad vil du have, jeg skal gøre? -Vi har ikke brug for dem.
Vi tager nordpå mod bjergene, så vestpå mod havet.
-Vi behøver ikke en guide til det. -Vi har brug for dem.
-For beskyttelse. -Hvem skal beskyttes?
Ikke Stefan, ikke David, ikke Luca.
Ikke Alexandria eller Daria.
Kun luderen.
-Moren. -Vi finder vej uden dem.
De ar kun våben og heste.
Så kom og tag dem.
-Tag tre skridt til højre. -Hvorfor?
Så jeg ikke dræber kvinderne bag dig.
Jeg håber, du fik mulighed for at øve dig.
Klar?
Vil du have min hest? Så tag den.
Kom så!
Lettere bliver det ikke.
Bang.
Under krigen...
...kæmpede vi i slaget ved Wilderness.
Der var kun vildmark.
Jeg affyrede så mange skud, at løbet smeltede.
Som rådden frugt.
Så jeg dræbte med pistolen.
Da kuglerne slap op, dræbte jeg med sværdet, og da det knækkede-
-dræbte jeg med mine støvler og bare hænder.
Da slaget var slut, og jeg så tilbage-
-var vildmarken væk. Ikke et træ stod tilbage.
De var blevet kappet ned i brysthøjde af kugler.
Vi dræbte 5000 mænd den dag.
Når jeg siger, det ikke betyder noget at dræbe dig, mener jeg det.
At dræbe dig er ingenting.
Hvad sagde jeg, at jeg ville gøre næste gang, jeg så dig?
Hvad sagde jeg?
Jeg sagde, at jeg ville dræbe dig.
Det sagde jeg.
Det her er din eneste chance for at gøre mig til løgner.
Jeg sagde det samme til dig.
Enten holder I orden blandt jer selv, eller også gør jeg det.
I har set, hvordan jeg gør.
Valget er jeres.
Vi tager vestpå i morgen. Vi kommer til at mangle vand.
Tag så meget med herfra, som I kan.
Og kog det først.
Du vil ikke få en medalje som vognleder.
Vi holder hendes vogn oppe forrest. Vi kan skiftes til at køre den.
-Tror du, de følger efter os? -De drikker sig fulde i Fort Worth.
Og taler om vognene, som er på vej nordpå.
De finder nogle sejere mænd end dem selv til at lede efter os.
-Du burde bare have skudt dem. -Det skulle jeg helt klart.
Min datter var sådan et barn, som kunne have gjort verden bedre.
Ja, det var hun.
Vi gør det her af samme grund.
Træt?
Nej, ma'am.
-Han er så stolt over sin sangstemme. -Det beroliger køerne.
Ligesom da jeg sang for dig i vuggen.
De er klar til natten. Vi kan klare det her selv.
Få noget søvn. Tak for hjælpen.
Klar?
-Jeg ville bare... -Kom nu.
Godnat.
Stoler du ikke på, vi kan klare kvæget?
Det er verden, jeg ikke stoler på.
Hvordan er dine våbenfærdigheder? Du har ikke mødt "pistoleros" længe.
Du vågede over os.
Kun for en sikkerheds skyld.
Hvordan klarede den lille pige det?
Den lille pige er ved at blive en kvinde.
Det ved jeg.
Hun rider godt.
Uden frygt.
Men ikke skødesløst. Hun rider som dig.
Hun har øjne for en cowboy, og det er gengældt.
Jeg skyder ham i morgen tidlig, skat.
Seriøst.
Der er ingen gentlemen her og ingen, hvor vi skal hen.
Jeg er urolig for, det ikke er retfærdigt.
-Giftede du dig med en gentleman? -Nej.
-Det gik godt alligevel. -Ja, rigtig godt.
Præcis som jeg drømte om.
Hvad ville du ændre?
Ingenting.
Jeg ville ikke have noget imod et hus.
Et stort hus. Hvis det er i orden?
Jeg bygger dig et hus så stort, at du farer vild.
Så siger vi det.
-Hvorfor skal vi ikke med? -Vi følger hjorden.
Der er for mange oppe foran.
Flanker i skovkanten.
Hvis du vil gøre kur til min datter, så må du gerne.
-Gøre kur til? -Du må gøre det.
-Jeg ved ikke, hvad det vil sige. -I må tale sammen.
-Tale og tage ud på rideture. -Det har vi allerede gjort.
Så ved du, hvordan man gør. Men hvis du knuser hendes hjerte
eller tager dig friheder, får vi et problem.
Hvad mener du med "friheder"?
Det var en spøg.
Dårligt tidspunkt.
Undskyld. Sir.
For fanden, knægt.
Vi var på to rejser. En fyldt med fare, død og fortvivlelse.
Den anden med eventyr og forundring.
Min rejse var den sidste, og det var vidunderligt.
Jeg vidste ikke, de to ville mødes.
Og jeg vidste ikke, hvor grusom og koldblodig verden kan være.
Verden er ligeglad med, om man dør.
Den hører ikke ens skrig.
Bløder man på jorden, så suger jorden det op.
Den er ligeglad med, om man er kommet til skade.
Jeg sagde til mig selv, det ville blive det første, jeg spurgte Gud om.
Hvorfor gøre verden til et under og fylde det med monstre?
Hvorfor skabe blomster og så slanger, som skjuler sig under dem?
Hvilket formål tjener tornadoen? Men så slog det mig...
Han skabte ikke verden til os.
Oversættelse: VSI