‫אבא?‬
‫מארק. הכול יהיה בסדר.‬
‫תומאס?‬
‫תודה על העזרה אתמול.‬
‫תומאס הלך בלעדיי?‬
‫תקליטי אורקל‬
‫תומאס?‬
‫תומאס כאן.‬
‫- הינה תומאס. - תומאס כאן.‬
‫תומאס כאן.‬
‫חפש את תומאס.‬
‫- תומאס כאן. - במגדל השחור. כאן.‬
‫במגדל השחור.‬
‫תפוס את תומאס. תילחם בגריפון.‬
‫תילחם ב...‬
‫עולם הסאונד‬
‫והרי תוכנית הצהריים.‬
‫אורח מיוחד מאוד...‬
‫- איפה הכסף? - אני לא יודע, אבא.‬
‫איפה הכסף שלי?‬
‫- שמתי אותו פה. - אני לא יודע.‬
‫הוא היה כאן על הארונית.‬
‫הוא נפל.‬
‫טוב.‬
‫היי.‬
‫תסתכל אליי.‬
‫מה קרה?‬
‫בן, מה קרה?‬
‫אני חייב... אני חייב לברוח מכאן.‬
‫המסיבה היא הצ'אנס האחרון...‬
‫תראה. אולי זה יעזור.‬
‫בן שרודר מציג מפלצת של מסיבה‬
‫יותר טוב מדי-ג'יי נב, נכון?‬
‫תודה, מאיה.‬
‫עכשיו רק צריך מיקום מגניב.‬
‫ואז נחגוג!‬
‫נכון!‬
‫אשאל את זארה. אני צריך לאסוף אותה בכל מקרה.‬
‫מגניב.‬
‫- אמרת "מתי שתרצה". - בטח, תיכנס.‬
‫הכול בסדר?‬
‫אני מרגיש כאילו רכב שועט לעברי...‬
‫אני לא רואה אותו, אבל הוא שם.‬
‫תנשום עמוק, פנימה והחוצה ברוגע.‬
‫לאט.‬
‫- כן. - לא, זה לא עוזר.‬
‫שב. אביא לך מים.‬
‫היו לך עוד הזיות?‬
‫זה קורה באמת. תומאס נעלם.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫הוא היה בצרות וביקש עזרה, אבל הוא יצא לבדו.‬
‫- ואתה דואג לו. - כמובן.‬
‫אבל זה לא התפקיד שלי, נכון?‬
‫- תגיד לי אתה. - למה לי לחפש אותו?‬
‫אני מטפל בו, באימא שלי ובחנות. אני בן 16, לעזאזל.‬
‫אני צריך טיפול שוב.‬
‫- לא אוכל להמשיך ככה. - מארק,‬
‫אני לא יכול להגיד לך מה כן או לא לעשות.‬
‫אני יכול להגיד לך שמבחינה פסיכולוגית,‬
‫הטיפול לא יעזור לך.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אם אתה רוצה להפסיק להרגיש כאילו רודפים אחריך,‬
‫אל תסתתר מאחורי הטיפול.‬
‫תתעמת עם הבעיות שלך.‬
‫חפש את תומאס, תדברו.‬
‫בסדר?‬
‫אני מבטיח לך שתרגיש טוב יותר.‬
‫טוב. תודה רבה.‬
‫לעזאזל, תומאס. זה לא התפקיד שלי.‬
‫היי!‬
‫- היי. - מה שלומך?‬
‫נהדר. למה?‬
‫לא היית בבית הספר.‬
‫כי היית כאן בטיפול?‬
‫מה? לא.‬
‫אני לא בטיפול.‬
‫אין לך במה להתבייש.‬
‫אני לא בטיפול.‬
‫זה נורמלי בשבילי. גדלתי עם זה. ד"ר פטרס הוא אבא שלי.‬
‫אני צריך ללכת לפתוח את החנות.‬
‫מארק, חכה.‬
‫- תאסוף אותי אחר כך? - בטח.‬
‫אל תאחר שוב.‬
‫חשבתי שתשאל אותה.‬
‫- מה אתה עושה? - אני צריך לבקש ממך טובה.‬
‫ההורים שלי יראו אותך.‬
‫זה יהיה קצר.‬
‫זוכרת את המסיבה?‬
‫את ג'ון הגדול האגדי?‬
‫הוא כוכב.‬
‫כשהוא יראה שאני תותח,‬
‫שארגנתי את המסיבה ואת הסאונד, הוא ייקח אותי איתו.‬
‫אני רק צריך הופעה.‬
‫חשבתי על קולנוע שלוספארק.‬
‫המקום המושלם למסיבה.‬
‫הוא בבעלות ההורים שלך.‬
‫אנחנו שם כל הזמן.‬
‫ההורים שלי יהרגו אותי. ואז אותך.‬
‫זה הצ'אנס היחיד שלי לעוף מכאן.‬
‫אני בן 18 ועדיין בכיתה י'.‬
‫אני לא יכול להשיג עבודה בבנק או לעבוד עם ההורים שלי.‬
‫זו ההזדמנות שלי.‬
‫אבל אני רוצה שתישאר כאן,‬
‫איתי, ולא תיסע לסיבוב הופעות עם ג'ון הגדול.‬
‫בבקשה, תעזרי לי.‬
‫אני חייב לעוף מכאן.‬
‫אמרתי לא.‬
‫היי, הבאתי לך אוכל.‬
‫דיברת עם מארק צימרמן?‬
‫כן.‬
‫תתרחקי ממנו.‬
‫סליחה?‬
‫הוא מטופל שלי,‬
‫ואני לא יודע כמה הוא יציב. תתרחקי ממנו.‬
‫למה?‬
‫רוצה לקרוא את התיק שלו?‬
‫תודה על האוכל.‬
‫טוב.‬
‫שער בכנסייה.‬
‫איזו כנסייה?‬
‫לאן הלכת?‬
‫דרך המדבר?‬
‫הדרך לחצר מרטן.‬
‫במעלה המדרגות לשמיים...‬
‫התפצלות כשמגיעים לעץ. פנייה שמאלה.‬
‫עמוד 288.‬
‫עץ, שמאלה.‬
‫מאתיים שמונים ושמונה...‬
‫חרקים‬
‫חי בעצים.‬
‫זהירות. עוקץ רעיל. לעזאזל.‬
‫בסדר.‬
‫בלי פאניקה.‬
‫זה לא חלום.‬
‫אני כאן באמת.‬
‫תומאס!‬
‫לעזאזל.‬
‫לפנות שמאלה בעץ.‬
‫תומאס, איפה אתה?‬
‫מבוסס על הרומן "הגריפון" מאת וולפגנג והייקה הולביין‬
‫הגריפון‬
‫הלו? תומאס?‬
‫תישארי כאן הלילה‬
‫- תודה על הטרמפ. - בשמחה.‬
‫הכוכב הלבן של אלקונר את...‬
‫- את עובדת משמרת לילה מחר? - כן.‬
‫גם מחרתיים.‬
‫ובשאר השבוע, כמוך.‬
‫אולי את, במקרה...‬
‫פשוט תשאל אותי.‬
‫מה לשאול?‬
‫אני רואה איך אתה מסתכל עליי בעבודה.‬
‫טוב.‬
‫אז...‬
‫פטרה, אשמח לשכב איתך.‬
‫התכוונתי, לצאת לארוחת ערב.‬
‫- לעזאזל, זה מביך. - לא.‬
‫- אלוהים אדירים. - אני ממש חלודה בזה.‬
‫לא...‬
‫אז נוכל לצאת לארוחת ערב?‬
‫בהחלט.‬
‫יופי. אז...‬
‫אלך להתארגן.‬
‫אלוהים.‬
‫אחי, זה ממו.‬
‫הלכתי לחנות, הדלת הייתה פתוחה. אני לא מוצא את תומאס בשום מקום.‬
‫יש ספר עם איורים מוזרים. אני דואג. איפה אתה?‬
‫משהו לא בסדר. אני דואג. תתקשר אליי.‬
‫למשטרה. זה בקשר לבן שלי.‬
‫הסכמנו שזה צריך להיות 1.5 גרם, נכון?‬
‫קולנוע שלוספארק‬
‫- ביי, אני הולכת. - רק רגע, מתוקה.‬
‫זה המצב שהיה שלשום.‬
‫כן, אני אשמור על עצמי.‬
‫נצטרך לדבר עוד על זה...‬
‫אין בעיה, לא אקח סמים.‬
‫טוב, מתוקה. ביי.‬
‫- כאופציה... - בוא פשוט...‬
‫- היי. - באת בכבודך ובעצמך?‬
‫- יש לי שאלות. - אילו שאלות?‬
‫על מארק.‬
‫למה הוא פסיכי?‬
‫הוא פשוט מוזר.‬
‫אין לו חברים והוא לא רוצה אותם. שומר מרחק.‬
‫זה לא פסיכי.‬
‫קרה משהו עם אבא שלו לפני כמה שנים,‬
‫אבל אף אחד בקרפלדן לא מדבר על זה.‬
‫במילים אחרות, את לא יודעת.‬
‫אני יכולה לגלות, תמורת המחיר הנכון.‬
‫מתמטיקה‬
‫וכימיה פעמיים בשבוע, ביולוגיה פעם בחודש.‬
‫תומאס!‬
‫בן כמה אמרת שבנך היה?‬
‫לא "היה", הוא בן 25.‬
‫אז הוא בגיר.‬
‫אמרתי לך, הבן שלה אדם בוגר.‬
‫מתי הוא נעלם?‬
‫בצהריים. אין סיבה לדווח על היעדרותו.‬
‫בצהריים.‬
‫היכן הוא נראה לאחרונה?‬
‫- אני לא בטוחה. - כי היא רצתה לבוא לכאן.‬
‫יש לך שתי אפשרויות עכשיו.‬
‫אחת, לצאת מהחדר, לשבת בחוץ ולחכות לי.‬
‫השנייה היא‬
‫להישאר כאן ולא להוציא אף מילה מהפה.‬
‫מה אתה מעדיף?‬
‫הוא צודק.‬
‫אין עילה לחקירה.‬
‫אתה יודע מי אני?‬
‫ספרייה‬
‫קארל צימרמן היה בעלי.‬
‫סטודיו נשרף התאבדות טראגית?‬
‫"טרגדיית השרפה בבית הקברות קרפלדן".‬
‫שתי פחיות דלק... נעול בתוך המבנה...‬
‫סדנת סתתות נשרפה‬
‫קארל צימרמן חטף את שני בניו?‬
‫לא לזוז, משטרה!‬
‫שניים באפריל 1984.‬
‫יום ההולדת של מארק.‬
‫מארק צפה באביו...‬
‫אם אתה יודע מה קארל עשה לעצמו,‬
‫אתה יודע מה תומאס עלול לעשות.‬
‫אשלח חיפוש.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫מארק?‬
‫מה אתה עושה כאן?‬
‫אחי, המכנסיים שלי!‬
‫מארק, באת סוף סוף!‬
‫- אתה רעב? - לא.‬
‫בסדר.‬
‫זו הקומה העליונה.‬
‫קומת השמיים.‬
‫איש לא יודע מה יש שם. איש לא היה שם.‬
‫אנחנו כאן, בקומה התחתונה. במכרות.‬
‫אין ירח בלילה.‬
‫אין כוכבים.‬
‫רק אפלה.‬
‫יש מקומות יפים יותר במגדל השחור.‬
‫אבל זו הדרך היחידה למעלה.‬
‫מחצר מרטן, כאן. במעלה המדרגות לשמיים.‬
‫עולם אחד בכל קומה.‬
‫מה זה בכלל המגדל השחור?‬
‫כוכב אחר?‬
‫הכול כתוב בכרוניקל. תקרא אותו. תלמד אותו.‬
‫לא רוצה. אני רוצה לחזור הביתה.‬
‫אני לא חוזר.‬
‫אתה רוצה להרוג את הגריפון?‬
‫מה אם הוא יהרוג אותך?‬
‫אז אמלא את ייעודי.‬
‫ואימא?‬
‫היא תתגבר.‬
‫ואני?‬
‫אם תמות, מי יישאר לי?‬
‫מארק...‬
‫אין לי כוונה למות.‬
‫אז תחזור כשתביס אותו?‬
‫כשאהרוג את הגריפון, יתייחסו אליי כמו למלך בחצר מרטן.‬
‫לא עוד קופסאות שימורים. רק אוכל טעים וטרי.‬
‫מה זה חצר מרטן?‬
‫שם חיים לוחמי עבר‬
‫שיודעים כיצד להביס את הגריפון.‬
‫ואני אלמד מהם.‬
‫אבל אנחנו בקרפלדן.‬
‫- החנות שלנו שם. - שם אני נחשב פסיכי‬
‫שנשלח לאשפוז. כאן אני לוחם.‬
‫וגם אתה.‬
‫אתה לא חש בזה?‬
‫- אתה לא מרגיש את זה? - לא.‬
‫אני לא רוצה.‬
‫אני רוצה לפתוח יחד איתך את החנות מחר. זה הכול.‬
‫אז תתחפף מפה.‬
‫לך לשער שבכנסייה. החלטה שלך.‬
‫שער בכנסייה?‬
‫משם הגעת, לא?‬
‫לא עברתי בשער.‬
‫אז איך?‬
‫רציתי למצוא אותך אז קראתי את הספר,‬
‫ופתאום הייתי כאן.‬
‫הגעת בכוח הרצון.‬
‫אין לי מושג, פשוט רציתי למצוא אותך.‬
‫אתה מתמקד במקום,‬
‫מייחל להיות בו, ולפתע אתה שם?‬
‫משהו כזה.‬
‫זה לא תמיד מצליח.‬
‫אתה הפוסע.‬
‫אני מה?‬
‫מה אמרת הרגע?‬
‫נדבר מחר.‬
‫לא, חכה. מה אמרת?‬
‫- מי אני? - מחר.‬
‫אנחנו נוסעים לאורקל, כדי להביא את בקי למארק.‬
‫זארה, אמרתי לך שקבעתי עם ג'ון הגדול.‬
‫זה כמו ריאיון עבודה.‬
‫לא עכשיו.‬
‫האורקל חשוב יותר עכשיו.‬
‫אני לא חייב לציית לך. את ממילא לא עוזרת לי...‬
‫אתה לא חייב לעשות שום דבר.‬
‫אנחנו לא חייבים להיפגש.‬
‫אתה לא חייב לשבת איתנו בשלוספארק,‬
‫או להשתמש בכלים שקניתי לך, או לאכול את הפיצה שאני קונה בכל יום.‬
‫אין צורך.‬
‫אלך ברגל, טוב? תודה.‬
‫בקי.‬
‫אמרתי שאסיע אותך.‬
‫את לא שמה לב להתנהגות שלך.‬
‫לא מקובל עליי, איך שאת מתייחסת לבן.‬
‫- סליחה? - חברות מבוססת על כבוד.‬
‫את מכבדת רק את עצמך.‬
‫אם לא תיזהרי, תמצאי את עצמך לבד.‬
‫מי שאל אותך?‬
‫אני הולכת למארק.‬
‫כן, תסתלקי!‬
‫לכי למארק. אתם מתאימים.‬
‫לוזרים דפוקים!‬
‫מארק?‬
‫- היי, אני בקי. מארק כאן? - הוא אמור להיות, זו המשמרת שלו.‬
‫אבל הוא לא, משום מה. אז לא.‬
‫אפשר להשאיר לו הודעה?‬
‫דברי אליי.‬
‫היא אישית.‬
‫את יכולה להשאיר פתק.‬
‫המשרד מאחור. השולחן שיש עליו מוזיקה גרועה.‬
‫שיט. לא שוב.‬
‫תישאר רגוע.‬
‫תסתכל שמאלה באיטיות.‬
‫אתה רואה אותם? אלה ציידי עבדים.‬
‫כשאומר לך לרוץ,‬
‫תרוץ.‬
‫תרוץ!‬
‫מארק!‬
‫מארק, ברח!‬
‫ברח! תציל את עצמך!‬
‫קדימה, מארק.‬
‫זוז!‬
‫מארק! זוז!‬
‫בבקשה, אלוהים, אני לא רוצה למות!‬
‫אני רוצה לחזור.‬
‫אני רוצה לחזור!‬
‫מה קרה?‬
‫תומאס...‬
‫כן, מה עם תומאס?‬
‫כלום.‬
‫אבל זה כתב היד שלו. איזה מין ספר זה?‬
‫של מי הוא?‬
‫שלי!‬
‫תרגיש טוב יותר אם תספר לנו מה קרה.‬
‫איך לעזאזל נכנסת לכאן? הייתי כאן כל הזמן.‬
‫אתה יודע שאנחנו בעדך, נכון?‬
‫- כן? - כן, ברור.‬
‫טוב.‬
‫אבל זה יישמע מטורלל.‬
‫האדון פנדיה.‬
‫אדוני?‬
‫אני מקווה שהחיפזון שלך‬
‫אומר שבפיך בשורות טובות.‬
‫כן, אדוני. תפסנו אותו.‬
‫את אחיו של הפוסע בין עולמות.‬
‫אם כך, הגיע הזמן לשבת על כס המלכות.‬
‫ושלח את האח לעבדות.‬
‫כן, אדוני.‬
‫אדוני?‬
‫זה אומר שהאבא יחזור?‬
‫בקרוב מאוד!‬
‫אבא!‬
‫יצורים מקורננים, מלאכי אבן.‬
‫- זה אמיתי. - תחזיר את עצמך לשם בקסם! אני רוצה לראות.‬
‫לא יודע איך. לפעמים זה פשוט קורה.‬
‫אתה טמבל רציני, צימרמן!‬
‫לך לטיפול, ברצינות.‬
‫זה אמיתי.‬
‫אני מאמינה לך.‬
‫תודה.‬
‫מצטער על העין שלך.‬
‫יש לי הוכחה!‬
‫בואי.‬
‫- מה עכשיו? - יש לו הוכחה.‬
‫טוב, אני מצטרף.‬
‫אבא שלי אמר שהגריפון מפיח חיים באבן.‬
‫היצור הזה תקף אותנו,‬
‫והוא הגן עלינו.‬
‫אם אתם רוצים הוכחה,‬
‫נצטרך לעלות לשם.‬
‫- זה די גבוה. - זה גבוה בטירוף.‬
‫אתם לא חייבים לבוא אם אתם לא רוצים. אתם רציתם הוכחה, לא אני.‬
‫אבל אם זה גבוה מדי בגלל הרגל שלך...‬
‫תטפס בצד שמאל. בצד ימין נפל בורג.‬
‫אנחנו נראה למי נפל בורג.‬
‫מצחיק מאוד.‬
‫טוב, זה היה מאכזב.‬
‫הוכחה נהדרת, צימרמן.‬
‫לא ייתכן.‬
‫זה היה ענקי, בקטע לא טבעי.‬
‫בקי!‬
‫החדר היה שם.‬
‫בדיוק כמו השדונים וחדי-הקרן שחטפו את תומאס.‬
‫שתוק, ממו.‬
‫אנחנו מאמינים שראית אותו.‬
‫למה "אנחנו"?‬
‫את בצד שלו?‬
‫- זה לא קשור לצדדים. - אלא?‬
‫אני פסיכי?‬
‫אף אחד לא אמר את זה!‬
‫אני יודעת שאבא שלי מטפל בך.‬
‫אולי כדאי שתדבר איתו על כל זה.‬
‫בטח.‬
‫"סמוך עליי, מארק.‬
‫"אנחנו בעדך."‬
‫תחשוב רגע. תחשוב על ממו!‬
‫הפעלול הזה היה מסוכן, יכולנו ליפול.‬
‫אתם רציתם לראות את הכרוניקל הדפוק, לא אני.‬
‫אתם רציתם לדעת איפה תומאס. אני לא רציתי לדבר על זה.‬
‫זו לא אשמתי שתומאס נעדר.‬
‫הוא רצה לעזוב.‬
‫אין לי שום קשר לחרא הזה,‬
‫ולא אסכים שיתייחסו אליי כמו לפסיכי.‬
‫אתה לא פסיכי.‬
‫בטח שכן. את מתנהגת כאילו אני פסיכי.‬
‫היי, מארק...‬
‫אתה פסיכי.‬
‫אל תיגעי בי.‬
‫מה?‬
‫מה יש?‬
‫בקי!‬
‫תראו!‬
‫זה מתחיל.‬
‫קולנוע שלוספארק סגור לרגל שיפוצים‬
‫באקדראפט‬
‫טווינס‬
‫פופקורן‬
‫זה ממש מגניב.‬
‫כן, אבל זה גדול פי מאה.‬
‫- נרוויח כסף מכרטיסי הכניסה. - כניסה?‬
‫מה עם הבריכה?‬
‫טוב, חבר'ה,‬
‫אם זה חשוב לכם כל כך, תקיימו כאן את המסיבה.‬
‫זה אדיר!‬
‫נסגרו לאחר התאונה.‬
‫בארה"ב, מסע ההסברה להפחתת העישון מקבל תמיכה‬
‫מהממשלה ומהקונגרס.‬
‫- היי. - היי.‬
‫יצרני טבק נאלצים לקיים שימועים ציבוריים.‬
‫מה קרה?‬
‫רק רציתי לומר שאחפש חברים חדשים.‬
‫אתרחק ממארק.‬
‫יופי. תודה.‬
‫מהסקר עלה בבירור כי ניקוטין הוא ממכר.‬
‫המלחמה בעישון גוברת בקונגרס האמריקני.‬
‫מארק, אתה יכול לבוא רגע?‬
‫אני יודע שאיחרתי, אבל בואי לא נריב.‬
‫מה קרה?‬
‫יש...‬
‫יש נערה שאני מחבב מאוד, ו...‬
‫אני חושב שפישלתי.‬
‫אז אתה נהנה בזמן שאחיך נעדר?‬
‫ממו השאיר הודעה קולית.‬
‫תומאס אצל "וולפי", מזמין סחורה.‬
‫- מזמין סחורה? - כן.‬
‫כל היום. פעמיים בחודש. כמו תמיד.‬
‫- פשוט שכחתי לומר לממו. - אתה בטוח?‬
‫אם את לא מאמינה לי,‬
‫אני יכול ללכת עכשיו ולבקש מתומאס שיתקשר אלייך.‬
‫רק 21:30. רוצה שאעשה את זה?‬
‫כן.‬
‫רעיון טוב.‬
‫- את רוצה שאסע לשם עכשיו? - אני יכולה להסיע אותך.‬
‫בית עלמין מנוחת המלאכים‬
‫טוב.‬
‫בסדר, אחי.‬
‫אני צריך עזרה. אני חייב למצוא את תומאס.‬
‫אני לא יכול להילחם בכל המפלצות במגדל השחור.‬
‫זו תהיה התאבדות.‬
‫אז בבקשה...‬
‫עזור לי.‬
‫היי, אין כאן אף אחד. אל תעמיד פנים שאתה פסל.‬
‫אני בן 16. לעזאזל.‬
‫אתה עשוי אבן, יש לך חרב ואתה יודע להילחם.‬
‫זוז.‬
‫לעזאזל.‬
‫זה לא התפקיד שלי.‬
‫אני רק אבן...‬
‫אתה אחיו.‬
‫אדיר!‬
‫גראנד מאסטר בטאקוונדו סאים גונס פותח בית ספר לאומנויות לחימה בקרפלדן‬
‫בית ספר לאומנויות לחימה גונס‬
‫ממו!‬
‫רגל דפוקה!‬
‫רגל דפוקה.‬
‫אבא!‬
‫מה קורה? לא ידעתי שאתה מתאמן.‬
‫אני זקוק לאימון נוסף.‬
‫אל תדאג, טוב?‬
‫עזוב, טאקוונדו זה לא בשבילך.‬
‫בסדר?‬
‫תנגן בגיטרה, תשחק שחמט.‬
‫אתה לא בנוי לזה.‬
‫תסדר כאן לפני שתעלה למעלה, טוב?‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני יודע איך נמצא את תומאס.‬
‫אתה פסיכי, צימרמן.‬
‫אני יודע, בגלל זה באתי.‬
‫לא אוכל להציל אותו לבד.‬
‫אני מפחד מדי,‬
‫אבל אם תעזור לי, יש לנו סיכוי למצוא אותו.‬
‫יחד.‬
‫- למה אתה מבקש ממני? - תומאס אמר שאתה נאמן...‬
‫חבר אמיתי,‬
‫וגם כי תומאס סומך עליך.‬
‫לכן גם אני סומך עליך.‬
‫ממו, עזור לי בבקשה.‬
‫יצאתי עם מארק‬
‫תומאס תמיד דיבר על שער בכנסייה.‬
‫כנסיית מרטן.‬
‫לא שמעתי עליה. היא בקרפלדן?‬
‫אנחנו נגלה.‬
‫כנסיית מרטן...‬
‫כנסיית מרטן‬
‫שטיינווג 8.‬
‫ואו.‬
‫אני חושב שזה כאן.‬
‫בוא.‬
‫השער...‬
‫בדיוק כמו בספר.‬
‫הוראות לפתיחת השער יש ללחוץ על הכוכבים שבדלת בסדר הבא‬
‫"ללחוץ על הכוכבים...‬
‫"מאדים.‬
‫"כדור הארץ.‬
‫"כוכב חמה.‬
‫"צדק.‬
‫"הירח."‬
‫היי, ממו.‬
‫חכה רגע, ממו!‬
‫מה קורה?‬
‫הרגל שלי.‬
‫שיט.‬
‫איך זה ייתכן?‬
‫- מה העניין? - אחי, הרגל שלי!‬
‫היא בסדר!‬
‫הרגל שלי בסדר, אחי.‬
‫לעזאזל!‬
‫שיט, מה נעשה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫היית כאן. איך חזרת הביתה?‬
‫עצמתי עיניים,‬
‫רציתי להיות בבית,‬
‫ואז פשוט הייתי שם.‬
‫מארק?‬
‫אחי, זה לא מצחיק.‬
‫מארק!‬
‫תרגום כתוביות: עטר אברמסון‬
‫בקרת כתוביות רינת זוהר-מנחם‬