"Ursus maritimus."
Juhu! Hold godt fast, Gråskæg!
Vi leder hende mod dig, Dave.
Sporingshalsbånd parat?
Parat og venter. Og fryser.
Undskyld, det er svært at bruge den her med følelsesløse fingre.
Åh nej.
Hvad er "åh nej"?
Jeg tror, at jeg har ødelagt bjerget!
Hvad?
Skynd dig!
Hej, ven. Vi vil finde ud af, hvorfor du bruger så meget tid alene.
Med halsbåndet kan vi spore dig og se, om vi støder på andre isbjørne.
Er du klar til dit halsbånd?
Siger du "måske"?
Jane?
Jane!
Jane.
Spring på, David.
Hun forsvandt.
Men lavinen er her endnu.
Vi må finde hende.
- Finde hvem? - Ursus maritimus.
Ursus hvad-i-mimus?
Ursus maritimus. Det videnskabelige navn for isbjørn.
Det betyder "havbjørn", fordi de mest lever i havet.
Skal de leve i din morgenmad?
Hun er på jagt. Isbjørne spiser sæler, hvalrosser og endda også hvaler.
- Hvaler? - Skørt, ikke?
Jane, kom ind. Skifter.
Jane her.
Leger vi stadig Spor Isbjørnen?
Et øjeblik.
Vil du vide, hvordan de jager?
Jeg tror ikke, at hr. Jin vil.
- Vil du vide, hvordan de jager? - Kan du tage tøj på, mens du fortæller?
Kom nu, Gråskæg.
Løb ikke! Ellers...
Det hjalp.
Hej, far. Det er Noah. Jeg ville bare sige hej.
Jeg har ikke hørt fra dig længe.
Jeg ved, at du nok har travlt, så ring, når du har tid.
Det kaldes snigjagt.
Hvor sniger du dig hen?
Nej, snigjagt! Sådan fanger isbjørne deres mad.
De venter i timevis, mens de står fuldkommen stille
ved et hul i isen og venter på, at en sæl dukker op.
Og når de gør, så haps!
- Stakkels sæl! - Alle har brug for at spise.
Jeg minder dig om det i morgen til morgenmad.
Jane?
Hvor gik du hen?
Haps!
Snigjagt virker vist.
Vi skal sætte et sporingshalsbånd på en isbjørn i dag,
så vi kan følge hende og se, hvorfor de er så meget alene.
Har du nogen idéer?
Det er nok for at undgå at slås med hinanden om mad.
Eller de er måske ikke alene. De passer måske deres unger.
Interessant idé.
Ikke alle dyr passer deres unger sammen. Som dig og far.
Kan du forestille dig, hvor nuttet en isbjørneunge ville være?
Eller de er måske alene, fordi der ikke er så mange tilbage.
Åh, skat.
Det skal nok gå.
- Kun hvis vi gør noget for at hjælpe dem. - Og hvordan gør vi det?
"Kun hvis vi forstår, vil vi bekymre os. Kun hvis vi bekymrer os, vil vi hjælpe.
Kun hvis vi hjælper, kan de reddes." Det har Jane Goodall sagt.
Det ved jeg. Du siger det hver morgen.
Isbjørne har brug for hjælp, men før vi kan hjælpe dem...
Må vi forstå dem.
Nemlig.
Hyg dig med at redde verden.
Det skal jeg nok!
Det skal vi nok!
Bliv her, Gråskæg.
Isbjørn fundet.
Hvad laver hun?
Nogle isbjørne har ikke nok mad, så de spiser affald.
Det er så trist. Og ulækkert.
Mens hun spiser, kan vi måske...
Give hende sporingshalsbåndet på. God idé.
Hun slipper væk!
Elevator?
Tre!
To!
Hr. Jin! Vil du hjælpe os med at give en isbjørn et halsbånd på?
Jeg tager den næste.
Er du sikker? Der er plads.
Jeg er sikker.
Vi bør ikke spilde elektricitet. Kom, hr. Jin.
Vi vil vide, hvorfor de tilbringer så meget tid alene.
- Hvem? - Isbjørnene.
En!
Det er nok, fordi de ikke ønsker at være sammen med andre larmende bjørne.
De vil bare tænke på sig selv.
De vil ikke dele ressourcer.
Måske, men ville de ikke blive ensomme og triste, hvis de altid var alene?
Jeg glemte en pose ovenpå.
Okay, men hvis du skifter mening, så kom og find os.
LOSSEPLADSAFFALD
INTET FARLIGT AFFALD TILLADT
Der er hun.
Hun løber væk. Hvorfor er hun bange for os?
Jeg tror ikke, at hun er bange, men jeg tror, at vi har ret i én ting.
De vil ikke spilde energi på at slås om deres mad.
Jeg vil heller ikke slås om affald.
Ikke helt, Gråskæg.
Vi må stadig finde ud af, om de er alene for at passe deres unger,
eller fordi der kun er få tilbage.
Der er vist mindst to af dem tilbage.
Og den jager os måske.
Skal det være skræmmende?
En lille smule. Det er mere spændende, ikke?
AFFALD + LOSSEPLADS TØJ + TEKSTIL
Jeg ved ikke, om Gråskæg vil lege mere.
Du bør være bange.
Isbjørne har skarpe kløer og endnu skarpere tænder.
Det trøster mig ikke.
Og en rigtig nuttet, blød, lækker pels?
Ja, i betragtning af din tid hos os
kan vi tilbyde dig en lavere forsikringspræmie.
JANES FORSKNING
HVIS VI IKKE GØR NOGET, UDDØR ISBJØRNEN.
Videnskabsfolk anslår, at der er færre end 26.000 isbjørne
- tilbage i naturen. - Hallo, er du der?
Undskyld. Ja, jeg er her stadigvæk.
KLIMAFORANDRINGER TRUER ISBJØRNENS LEVESTEDER
Alt for skræmmende.
Ræk mig halsbåndet.
- David! - Du gør det altid for skræmmende!
Bliv der, Gråskæg. Jeg giver hende halsbånd på.
Hr. Jin!
- Er det flasker i den? - Ja.
Så skal de ikke smides ud.
- De skal til genbrug. - Hov hov.
Du har blandet dit affald og det, som skal til genbrug.
Det må du ikke. Skal jeg sortere det?
Ellers tak.
Okay. Jeg gør det denne gang.
Kom så, Gråskæg.
Stjal hun lige mit affald?
Hvem taler jeg til?
Ja. David blev ret bange, ikke?
Stå stille, Gråskæg.
Er det hende? Stå nu stille!
Nu har vi chancen. Hun sover.
Må ikke ae
denne prægtige, lodne, bløde...
Og jeg aer hende.
Isbjørnepels er hvid, så de er sværere at se i sneen.
Sådan kan de komme tættere på byttet.
Hvilket jeg vist er nu.
Løb!
Skynd dig!
Hop!
Ja. Undskyld, fr. Moradi.
Nej, alt er, som det skal være her.
Min datter har en god fantasi. Ekstremt god.
Hvad laver du?
Hun er væk.
Ja, hun er meget kreativ. Tak for din forståelse.
Hvad foregår der?
Jeg er lige løbet fra en vred isbjørn. Hun ved ikke, vi vil hjælpe hende.
Hvor er David?
Og hvad er det?
Hr. Jins affald.
Har du taget hans affald med herind?
Jeg skal sortere...
Vent! Hvor gør du af det?
- Du ved ikke, hvad der er i. - Jo! Flasker og affald sammen.
Du må ikke rode folks affald igennem.
Det er isbjørne nødt til.
Du er ikke nogen isbjørn.
Blev du ikke færdig med det med isbjørnen?
Hvor langt kom du?
Kun til, at de ikke vil slås om mad.
Det giver god mening.
De vil ikke være sammen med andre. Kun sig selv.
Det må være så ensomt.
Ensomhed føles måske tryggere for dem. Mindre risikabelt.
Jeg ville være trist.
Ja. Jeg er sikker på, at de også er trist til mode af og til.
Men hvis det er mindre farligt at være alene,
betyder det så, at de heller ikke er sammen med deres unger?
Måske.
Det kan føles overvældende at passe sine børn.
Der er stadig meget, vi må finde ud af, før vi kan hjælpe dem.
- Held og lykke. -"Vi," sagde jeg.
Vi kan starte med at genbruge.
Der er færre isbjørne, fordi der er mindre is.
Og der er mindre is, fordi verden bliver varmere.
Genbrug hjælper med at udskyde det, fordi det kræver mindre energi
at genbruge noget...
End at skabe noget helt nyt.
Nemlig.
Jeg tror ikke, at én person, som ikke genbruger...
En person kan gøre en stor forskel.
Isbjørne bor alene. Det gør vi ikke.
Hvis alle samarbejdede om at hjælpe dem, kunne vi redde dem.
Selvom det er mindre farligt ikke at gøre noget.
- Sammen, siger du? - Sammen.
Sammen. David.
Hvor er din ven?
Jeg skræmte ham væk. Og min mor er også vred på mig.
Forstår du, hvorfor isbjørne vil bo alene? Du kan måske sige undskyld.
Jeg kan ikke lide at undskylde.
Det kan jeg heller ikke. Men det bør vi måske gøre nogle gange.
Ja. Tak, hr. Jin.
- Selv tak, Jamie. - Jeg hedder Jane.
Joan?
- Jane. - Jeanne.
- Jane. Okay. Undskyld. - Jane.
Kom, Gråskæg.
Vi skal sige undskyld til nogle.
Hallo?
Hej, min søn. Undskyld, fordi jeg af og til ikke tager telefonen.
- Af og til? - Okay, så.
De fleste gange.
Det er okay. Jeg har savnet dig.
Jeg savner også dig.
Isbjørne elsker virkelig vand.
"Undskyld."
PRIVAT!!!
"Jeg tilgiver dig.
Jeg har en plan!"
To!
Tid til at blive snigjaget.
Men denne gang lokker vi isbjørnen hen til os.
Vi skal have is i maven.
Fik du fat i det?
Husk Davids plan, Gråskæg.
- Klar? - Klar.
Kanonkugle!
Frokost! Hvem vil have en lækker sæl?
Man må ikke løbe!
Ja, undskyld.
Det virker. Hun går mod sælhåndklædet.
Det er tid til at blive jaget.
Nu, Gråskæg!
Vi gjorde det!
Ja! Det lykkedes!
Jeg burde være blevet under vandet lidt længere.
Skynd dig op!
Vi må hjælpe hende.
- Det virkede. Hun svømmer tilbage. - Tak!
Kom, Gråskæg. Hop op.
Ikke løbe!
- Godt arbejde. - God plan.
Godt arbejde med halsbåndet.
Du havde ret. Lidt skræmmende kan være lidt spændende.
Det er ikke derinde.
Hvad er ikke?
- Hr. Jins affald. - Har du smidt det...
Hør, skat, jeg ved, du vil redde verden, men det betyder ikke,
at du må rode i andres affald.
Det ved jeg.
- Undskyld. - Hvad sagde du?
Undskyld.
Okay. Sig det igen, så jeg kan filme det.
Undskyld.
Har du smidt det ud?
Nej, det har jeg ikke.
- Du smider det til genbrug. - Jeg har selv sorteret det.
Jeg vil tage flere risici. Det er faktisk ret sjovt.
Jeg kan lide lyden, når den rammer bunden.
Det kan jeg også.
Og tak.
Og tak til dig, Jane.
Vil du hjælpe mig med resten?
Vent, komposterer du ikke?
Der er hun. Vi gjorde det.
Ja. Det er lettere at finde hende med et sporingshalsbånd.
Se, Jane. Hun har en unge.
To af vores idéer var altså rigtige.
De lever alene,
så de ikke skal slås imod hinanden, og så de kan passe deres unger.
Nu skal vi bare finde ud af, hvor mange der er tilbage.
"Kun hvis vi forstår, vil vi...
Bekymre os. Kun hvis vi bekymrer os, vil vi..."
Ja, "hjælpe".
Og "kun hvis vi hjælper, kan de..."
"Reddes."
Hjælp med at redde isbjørnene.
Må jeg låne snescooteren senere?
Måske. Det ser vi på, når vi har snakket med Jill Heinerth.
Se her.
Er det filmet, mens hun svømmer med en isbjørn?
Ja, ligesom jeg gjorde.
Du svømmede væk fra den, ikke med den.
Hun ringer nu.
Hej, Jill.
Hej, Jane. Hej, David.
Tak, fordi du vil fortælle os om isbjørne i dag.
Jeg blev imponeret af billedet, I sendte, af den hjemmelavede snescooter.
Jeg hjalp med at male.
Har du svømmet med isbjørne?
Ja, det har jeg.
Og den første gang, jeg svømmede med en, troede den, at jeg var en sæl.
Her, lad mig vise jer videoen.
Jeg vipper ud af båden, ned i vandet,
og isbjørnen svømmer hen imod mig med 10 km i timen,
fordi han tror, at jeg er mad.
Da han kommer nærmere, dykker jeg ned under overfladen, og filmer ham over mig.
Det er utroligt.
Var du bange?
Åh, ja. Det er vigtigt at være bange, når man er naturforsker.
Det gør, at man kommer uskadt hjem igen.
Hvornår besluttede du at blive naturforsker?
Jeg har villet være naturforsker, siden jeg var en lille pige.
Da jeg var barn, så jeg mænd lande på månen,
og jeg så Jacques Cousteau, den store undervandsforsker.
Men mange voksne sagde til mig,
at små piger ikke kunne blive astronauter eller dykkere.
I dag vil jeg bare være den kvinde,
jeg ville ønske, jeg havde mødt, da jeg var ti år,
fordi jeg er beviset på, at man kan gøre de ting.
Jeg vil være som Jane Goodall, når jeg bliver voksen.
Jeg vil også være Jane Goodall, når jeg bliver voksen.
Hun kan lide dyr, ligesom jeg kan.
Vil I se billeder af dyr, som jeg har taget ved Nordpolen?
Har du hvalrosser?
Ja. Det her er en hvalrosfamilie.
En mor med to små unger.
Og her. Her er nogle søløver, der driller mig som en flok hundehvalpe.
De er seje.
Og vi har kongeedderfugle, der flyver over åbent hav.
De er også smukke.
Men ser I, hvert år jeg tager derop, er der færre og færre dyr,
og det skyldes opvarmningen af Arktis.
Hvordan skader opvarmningen af Arktis isbjørnene?
Isbjørne har brug for is. De har jo brug for at hvile sig på isen.
De opfostrer deres unger, og de jager fra isen.
Og dyrelivet påvirkes af tabet af havisen.
Hvad kan vi gøre for at stoppe opvarmningen og hjælpe dyrene?
Der er mange ting, I kan gøre for at forhindre opvarmningen af Jorden.
Her. Lad mig åbne det her billede på min computer.
Hvis vi bruger mindre benzin, kører mindre, måske går mere
eller cykler mere.
Men vi bør også tænke på alt det, som vi køber.
Se alt det legetøj, Jane.
Alt, I køber, har en konsekvens.
Men det er også en god nyhed,
fordi det betyder, at I kan gøre noget med det samme
ved at købe færre ting og tænke over alt, hvad I køber.
Køb mindre, og del det, vi har.
Ligesom at du vil dele din snescooter med mig?
- Det vil jeg vel. - Ja!
Tak, Jill.
Ja, mange tak.
Det var godt at snakke med jer,
og jeg bliver altid inspireret af at se unge nysgerrige naturforskere,
som vil gøre verden bedre for os alle.
Tak, fordi du hjælper isbjørnene og Arktis.
- Farvel! - Farvel!
Jeg kommer og henter snescooteren.
JILL HEINERTH, POLARFORSKER
Tekster af: Karen Marie Svold Coates