Håll i dig, Gråskägg!
Vi leder henne till dig, David. Är spårkragen redo?
Redo och väntar. Och fryser.
Förlåt, det är svårt att använda radio när man inte känner sina fingrar.
- Ojdå. - Vadå "ojdå"?
- Jag tror jag hade sönder berget! - Vad?
Skynda!
Hej, vännen. Vi försöker räkna ut varför du är ensam så mycket.
Att ge dig en krage hjälper oss spåra dig, och se om vi träffar på andra isbjörnar.
Redo för din krage?
Var det ett kanske?
Jane?
Jane!
Jane.
Hoppa på, David.
Vi skakade av oss henne.
Men vi skakade inte av oss lavinen.
Vi måste hitta henne.
- Hitta vem? - Ursus maritimus.
Ursus vad-i-mimus?
Ursus maritimus. Det vetenskapliga namnet för isbjörn.
Det betyder "sjöbjörn" för de lever till mesta del i vattnet.
Måste de leva i din frukost?
Hon jagar. Isbjörnar äter sälar, valrossar, till och med valar.
- Valar? - Galet, va?
Jane, är du där? Kom.
Jane här.
- Leker vi fortfarande Spåra isbjörnen? - En sekund.
Vill du veta hur de jagar?
Jag tror inte mr Jin vill det.
- Vill du veta hur de jagar? - Kan du berätta medan du klär på dig?
Kom, Gråskägg.
Spring inte! Annars...
Det funkade.
Hej, pappa. Det är Noah. Skulle bara kolla läget.
Jag har inte hört ifrån dig på länge.
Jag vet att du säkert är upptagen, men ring när du kan.
- Det kallas vaktjakt. - Vad vaktar du?
Nej, vaktjakt! Det är så isbjörnar fångar sin mat.
De väntar i timtals, helt orörliga,
vid ett hål i isen på att en säl ska dyka upp.
Och när de gör det, hugg!
- Stackars säl! - Alla måste äta.
Det ska jag påminna dig om vid frukosten imorgon.
Jane?
Vart tog du vägen?
Hugg!
Vaktjakt verkar funka.
Vi ska sätta en spårkrage på en isbjörn idag,
så vi kan följa henne och förstå varför de är ensamma så mycket.
Några aningar?
Jag tror att de inte vill slåss med varandra om mat.
Eller så är de inte ensamma. De kanske tar hand om sina ungar.
Intressant idé.
Inte alla djur tar hand om sina ungar ihop. Som du och pappa.
Kan du tänka dig hur söt en isbjörnsunge skulle vara?
Eller så är de ensamma mycket för att det inte finns så många kvar.
Åh, gumman.
Det kommer ordna sig.
- Bara om vi gör nåt för att hjälpa dem. - Hur ska vi göra det?
"Genom att förstå kan vi bry oss om. Genom att bry oss om, kan vi hjälpa.
Bara om vi hjälper, kan de bli räddade." Det sa Jane Goodall.
Jag vet. Du rabblar det varje morgon.
Isbjörnar behöver vår hjälp, men innan vi kan hjälpa dem...
Måste vi förstå dem.
Precis.
Ha så kul med att rädda världen.
Det ska jag!
Det ska vi!
Stanna här, Gråskägg.
Isbjörn i sikte.
Vad gör hon?
Vissa isbjörnar har inte tillräckligt med mat, så de äter sopor.
Vad sorgligt. Och äckligt.
När hon är upptagen med att äta, kanske vi kan...
Sätta spårkragen på henne. Bra idé.
- Hon kommer undan. - Hissen?
Tre!
Två!
Mr Jin! Vill ni hjälpa oss sätta en spårkrage på en isbjörn?
Jag tar nästa.
- Säkert? Det finns plats. - Jag är säker.
Man ska inte slösa elektricitet. Kom, mr Jin.
Vi försöker lista ut varför de är ensamma så mycket.
- Vilka? - Isbjörnar.
Ett!
Förmodligen för att de vill slippa andra högljudda isbjörnar.
- De vill sköta sig själva. - Inte behöva dela resurser.
Kanske, men skulle de inte bli ensamma och ledsna om de var ensamma jämt?
Jag har en påse till däruppe.
Om ni ändrar er, kom och leta rätt på oss.
SOPOR
Där är hon.
Och där försvinner hon. Varför är hon rädd för oss?
Jag tror inte hon är rädd, men en av våra teorier stämde.
De vill inte slösa energi på att slåss över mat de redan fångat.
Jag skulle inte heller slåss över sopor.
Inte direkt, Gråskägg.
Vi måste fortfarande se om de är ensamma för att ta hand om sina ungar
eller för att det inte finns så många kvar.
Det ser ut att finnas åtminstone två kvar.
- Och den kanske vaktjagar oss. - Vill du att det ska vara läskigt?
Lite. Det är mer spännande så, eller hur?
Jag tror inte Gråskägg vill vara med och leka längre.
Du gör rätt i att vara rädd.
Isbjörnar har vassa klor och ännu vassare tänder.
- Du hjälper inte direkt till. - Och väldigt gullig, mjuk, kramgo päls?
Eftersom ni redan är kund hos oss,
kan vi erbjuda er en lägre försäkringspremie.
JANES RESEARCH
OM VI INTE AGERAR KOMMER ISBJÖRNARNA ATT DÖ UT
Sorgligt nog tror forskare att det finns färre än 26 000 isbjörnar
- kvar i det vilda. - Hallå, är du kvar?
Förlåt. Ja, jag är kvar.
ISBJÖRNENS LIVSMILJÖ HOTAS AV KLIMATFÖRÄNDRINGEN
För läskigt.
Ge mig kragen, David.
- David! - Du gör det alltid för läskigt!
Stanna där, Gråskägg. Jag sätter på henne kragen.
Mr Jin!
-Är det flaskor där i? - Ja.
De ska inte läggas i soporna.
- De ska återvinnas. - Ursäkta.
Ni har blandat sopor och återvinning.
Så kan ni inte göra. Ska jag hjälpa er sortera?
- Nej, tack. - Okej. Jag gör det åt er den här gången.
Kom, Gråskägg.
Stal hon mina sopor?
Vem pratar jag med?
Ja. David blev rätt rädd, va?
Rör dig inte, Gråskägg.
Är det hon? Stilla, sa jag!
Nu har vi vår chans. Hon sover.
Får inte klappa
den här majestätiska, fluffiga, mjuka...
Och jag klappar henne.
Isbjörnars päls är vit så de är svåra att se mot snön.
Hjälper dem att komma nära sitt byte.
Vilket jag antar jag är nu. Spring!
Skynda, Gråskägg!
Hoppa!
Ja. Förlåt, ms Moradi. Nej, allt står rätt till här...
Min dotter har livlig fantasi. Väldigt livlig.
Vad håller du på med?
Hon är borta.
Ja, hon är väldigt kreativ. Tack för förståelsen.
Vad är det som pågår?
Jag sprang just ifrån en arg isbjörn. Hon förstår inte att vi försöker hjälpa.
Var är David?
Och vad är det där?
- Mr Jins sopor. - Tog du in hans sopor i vår lägenhet?
Jag måste sortera... Vänta! Vart ska du med det där?
- Du vet inte vad det är i dem. - Jag vet! Flaskor och skräp, blandat.
- Man kan inte rota i andras sopor. - Isbjörnar måste göra det!
Du är ingen isbjörn, okej?
Gjorde du inte klart din isbjörnsgrej?
Hur långt kom du?
Till att de inte vill slåss över mat.
Det verkar logiskt.
De vill inte umgås med nån. Utom sig själva.
Det måste bli så ensamt.
Ensamt kanske känns tryggare för dem. Mindre riskabelt.
Jag skulle vara ledsen.
Ja. De blir säkert också ledsna ibland.
Men om ensamhet är mindre riskabelt,
innebär det att de inte tar hand om sina ungar heller?
Kanske.
Att ta hand om ungar är överväldigande.
Det är så mycket vi måste förstå innan vi kan hjälpa dem.
- Lycka till. - Jag sa "vi".
Vi kan börja med återvinning.
Det finns färre isbjörnar för att det finns mindre is.
Och det finns mindre is för att världen blir varmare.
Återvinning saktar ner klimatförändringen för det krävs mindre energi
- för att återvinna nåt... -Än att göra nåt helt nytt.
Precis.
Jag tror inte att en person som inte återvinner...
En person kan göra stor skillnad.
Isbjörnar lever ensamma. Inte vi.
Om alla samarbetar för att hjälpa dem, kan vi rädda dem.
Även om det är mindre riskabelt att inte agera.
- Tillsammans? - Tillsammans.
Tillsammans. David.
Var är din vän?
Jag skrämde bort honom. Och min mamma är arg på mig.
Förstår du nu varför isbjörnar lever ensamma?
- Du kanske kan be om ursäkt. - Jag tycker inte om att säga "förlåt".
Inte jag heller. Men ibland borde vi kanske göra det.
Ja. Tack, mr Jin.
- Varsågod, Jamie. - Jane.
Joan?
- Jane. - Jeanne.
- Jane. - Jane. Okej. Förlåt.
Kom, Gråskägg.
Vi måste gå och be om ursäkt.
Hallå?
Hej, min son.
Jag är ledsen att jag missade några av dina samtal.
- Några? - Okej, okej.
Många av dina samtal.
Det gör inget. Jag har saknat dig.
Jag saknar dig också.
Isbjörnar älskar faktiskt vatten.
"Förlåt mig."
PRIVAT!
"Jag förlåter dig."
"Jag har en plan!"
- Två! - Dags att bli vaktjagad.
Men den här gången, lockar vi isbjörnen till oss.
Det här blir o-björn-hörligen coolt.
Fattar du?
Kom ihåg Davids plan, Gråskägg.
- Redo? - Redo.
Bomben!
Lunch! Vem vill ha en smaskig säl?
Inget springande!
Förlåt.
Det funkar. Hon är på väg mot sälhandduken.
Dags att bli vaktjagad.
Nu, Gråskägg!
- Vi gjorde det! - Ja! Det funkade!
Jag borde nog ha stannat under ytan lite längre.
Kom upp, Jane!
Vi måste hjälpa henne, Gråskägg.
- Det funkade. Hon simmar tillbaka. - Tack!
Kom igen, Gråskägg, hoppa upp.
Spring inte, sa jag!
- Bra jobbat. - Bra plan.
Bra kragjobbat.
Du hade rätt. Lite skrämmande kan vara lite spännande.
- De är inte där inne. - Vad är inte där?
- Mr Jins sopor. - Kastade du...
Raring, jag vet att du vill rädda världen, men det innebär inte
att du kan rota i andras sopor.
Jag vet.
- Förlåt. - Vad sa du?
- Förlåt. - Okej. En gång till, så jag kan filma det.
Förlåt.
Kastade du ut dem?
Det gjorde jag inte.
- Ni återvinner. - Jag sorterade dem själv.
Jag beslöt mig för att leva riskabelt. Det är faktiskt rätt kul.
Jag gillar ljudet när de slår i botten.
Jag också.
Och tack.
Tack till dig, Jane.
Vill du hjälpa mig att återvinna resten?
Vänta, komposterar ni inte?
Där är hon. Vi klarade det.
Ja. Hon blir mycket lättare att hitta med spårkrage.
Titta, Jane, hon har en unge.
Så två av våra idéer stämde. De drar sig undan
så de slipper slåss om mat och för att ta hand om sina ungar.
Nu måste vi bara räkna ut hur många det finns kvar.
"Bara om vi förstår, kan vi...
"Bry oss om. Bara om vi bryr oss om, kan vi..."
Precis, "hjälpa".
- Och "bara om vi hjälper till, kan de..." -"Räddas."
Hjälp mig rädda isbjörnarna.
Får jag låna snöskotern efter vårt samtal?
Kanske. Vi löser det efter att vi pratat med Jill Heinerth.
Kolla in det här.
Tog hon det fotot när hon simmade med en isbjörn?
Japp, precis som jag.
Du simmade snarare bort än med.
Hon ringer.
- Hej, Jill. - Hej, Jane. Hej, David.
Tack för att du pratar med oss om isbjörnar idag.
Tja, jag blev rätt imponerad
av fotot med den hemmagjorda snöskotern ni skickade mig.
Jag hjälpte till att måla den.
- Har du verkligen simmat med isbjörnar? - Det har jag.
Första gången jag simmade med en, trodde den nog att jag var en säl.
Låt mig visa er videon. Jag rullar ut ur båten, ner i vattnet,
och isbjörnen simmar mot mig i tio kilometer i timmen,
för han tror att jag är mat. När han kommer nära,
dyker jag ner under ytan, och filmar när han simmar över mig.
- Fantastiskt. - Var du rädd?
Oh, ja. Det är viktigt att vara rädd som utforskare.
Det betyder att man vill komma tryggt hem.
När visste du att du ville bli utforskare?
Jag ville bli utforskare redan som liten flicka.
När jag växte upp såg jag hur män landade på månens yta,
och såg Jacques Cousteau, den stora undervattensutforskaren.
Men många av de vuxna sa till mig
att småflickor inte kan växa upp och bli astronauter eller dykare.
Numera vill jag vara kvinnan
jag hade velat träffa när jag var tio år gammal,
för jag är beviset på att man kan göra sånt här.
Precis som jag vill bli som Jane Goodall när jag blir vuxen.
Jag vill också bli som Jane Goodall när jag blir vuxen.
Hon gillar djur, precis som jag.
Vill ni se djurbilder som jag tagit på Nordpolen?
- Har du bilder på valrossar? - Absolut. Här är en valrossfamilj.
En mamma med två små ungar.
Och här har vi några sjölejon som attackerar mig som en flock valpar.
De är suveräna.
Här ser vi praktejdrar som flyger över öppet hav.
De är också vackra.
Men varje år när jag reser dit, finns det färre och färre djur
och det är ett resultat av uppvärmningen av Arktis.
Hur skadas isbjörnarna av uppvärmningen av Arktis?
Isbjörnar behöver is. De vill vila på isen.
De uppfostrar sina ungar och jagar från isen.
Allt djurliv påverkas av förlusten av havsisen.
Hur kan vi stoppa uppvärmningen av Arktis och hjälpa djuren?
Det finns mycket man kan göra för att hjälpa planeten mot uppvärmning.
Låt mig öppna upp ett bildspel på min dator.
Om vi använder mindre bensin, kör mindre, kanske går mer, eller cyklar.
Men vi måste också tänka på allt annat vi köper.
- Titta på alla leksaker, Jane. - Allt man köper påverkar.
Men det är även goda nyheter, det innebär att man genast kan agera
genom att köpa färre saker och tänka över allt man köper.
Köpa mindre och dela det man har.
Precis som du ska dela din snöskoter med mig?
- Jag antar det. - Ja!
- Tack, Jill. - Tack själva. Det var kul att prata med er
och jag blir alltid inspirerad av unga utforskare som är nyfikna
och vill göra världen bättre för oss alla.
Tack för att du hjälper isbjörnarna och Arktis.
- Hejdå, Jill! - Hejdå!
Jag kommer och hämtar snöskotern.
POLARUTFORSKARE
Undertexter: Victoria Heaps