„Apis mellifera.“
Už tě někdy někdo zmenšil?
Ne. Vždycky jsem chtěla být vyšší, ne menší.
Myslím, že to pro tebe bude úděsné.
Cože?
Chci říct úžasné.
Promiň, na mě těch zmenšení už asi bylo moc.
„Úžasné.“
„Úděsné“ je, když se zase zvětšíš, ale tím se teď zabývat nebudeme.
Víš, co se děje se včelami?
Protože já nevím.
- Můžeš mi to připomenout? - Ano.
Včelky dělnice po celém světě najednou mizí ze svých úlů.
Tyto včelky sbírají potravu, pečují o královnu,
krmí malé včeličky a chrání úl.
Ale teď najednou zmizely.
Ano, přesně to jsem chtěl říct.
Vědci stále nevědí proč. A právě proto jste tu vy dva.
Vaší misí bude zmenšit se v této lodi,
dostat se do včelí kolonie a zjistit, proč ty včely mizí.
Přijímáte tuto misi?
Hlasitěji!
Tak fajn, Davide, trochu uber.
Mně to přišlo dobrý.
Vidíš? Jemu se to líbí.
Tak fajn. Pokračuj.
Hlasitěji!
Ano, pane!
Vstupte na palubu a zachraňte včely.
Deset, devět, osm,
sedm, šest, pět...
čtyři, tři...
- Dva, jedna, nula! - ...dva, jedna, nula.
- Zmenšování. - Zmenšování.
Vyšlo to. Jsme malí jako včely.
Co je to za vůni?
Nejste jen malí jako včely, máte i jejich pach.
Včely komunikují prostřednictvím pachu, který tato loď vydává...
Radši trochu couvni.
Pardon. Po včelím pachu kýchám.
To nic.
Pustíme se do té mise.
Hodně štěstí.
Závisí na vás celý svět!
Vidím včelu. Budu ji pozorovat.
Přistála na květině. Přepínám na vznášení.
Co to ta včela dělá?
Jí a sbírá potravu.
- Podívám se blíž. - Bezva.
Včely pijí nektar z květin, což je takový cukrový nápoj.
Používají k tomu sosák. Takhle.
Takhle?
Ale taky z květin sbírají pyl kvůli potravě.
Ukládají ho do malých kapes na zadních nohou.
Jako do nákupních tašek?
Přesně tak. A pak je nosí zpátky do...
Přesně tak, Šedovousi. Do úlu.
Počkej, letí pryč.
Bude to drncat.
Blížíme se k úlu.
To je krása.
Úžasné, že?
Včely staví úly pro bezpečnost, ukládání potravy a péči o své malé.
- Co to bylo? - Ať je to cokoli, je to nad vámi.
Vážka.
Letí přímo k nám!
Víš, že vážky patří mezi hlavní predátory včel?
Ano, vím.
Nepomůžeš mi, Davide? Chystá se nás sežrat vážka.
- Tamhle se něco děje. - Je po vás!
Jo!
- Millie, co se děje? - Kurtis hází kameny po včelím úlu.
Cože?
Kurtis hází kameny po...
Ne, Jane, počkej!
Jane, jdu s tebou!
Někdo bude mít malér.
Ano!
Schválně jestli bodnete tohle. Sbohem, včelky.
Ne, to je jejich domov!
Jsou to naši přátelé!
Bez včel by nebyly žádné rostliny.
A bez rostlin bychom nebyli ani my.
A nebýt těch včel, Jadiel by nedostal žihadlo
a já taky ne.
Včely útočí, jen když chrání samy sebe nebo svůj domov, který ty ničíš!
To je fuk.
- Jdeme pro učitelku. - Není čas.
Bacha!
Ta bude mít pořádný malér.
Jsou to jen včely!
Fajn, vidím vás. Vidím vás.
Haló.
Moment!
Ne, pardon. To nebylo... To je jedno.
Ano, co potřebujete?
Co že udělala?
ŘEDITELNA
Jane?
Jo?
Co jsi myslela tím, že bez včel by nebyly rostliny
a pak ani my?
Rostliny potřebují pyl k rozmnožování a téměř všechny z nich opylují včely.
- Když nebudou včely... - Tak ani my.
- Jane. - Pane Harrisone.
Právě jdu od zdravotnice.
Asi tě potěší, že Kurtis je v pořádku.
Má jen pár žihadel.
A Apis mellifera?
To je vědecký název pro včely?
Ano.
- Volal jsem hubitele škůd... - Hubitele?
Ty včely ale nic neprovedly.
Jane, Kurtis dostal několik žihadel...
Bylo to v sebeobraně. Jinak by to neudělaly.
Pane Harrisone?
Včely útočí, když jsou v nebezpečí ony nebo jejich úl.
A byl v nebezpečí.
Děkuju, Davide. S tebou si promluvím za chvilku.
Billy ze třídy pana Leeho stále odmítá nočník.
Dawn, mám plné ruce práce.
To i pan Lee.
Zavolejte školníka.
Hned tam budu.
Volal jsem tvé matce.
Jede sem, abychom tenhle problém mohli probrat.
Jane?
Jane, jsi v pohodě?
Ne.
Hlasitěji!
Davide, přestaň. Jsme v maléru.
Ty včely taky.
Třeba pana Harrisona nějak přesvědčíme, aby je hubit nenechal.
Tak se mi to líbí. Připraveni vrátit se do akce?
- Ano, pane. - Máte dokončit misi.
Musíme přijít na to, proč ty včely dělnice mizí.
Ale jak unikneme vážce,
abychom se dostali do úlu a zjistili, v čem je problém?
Možná je načase přivábit posilu.
Než sem přijede tvoje máma.
Vypustit narušitelský pach.
- Čichám posilu. - Ucítily volání o pomoc.
Ano!
Jsme volní!
Padáme moc rychle!
Proč se tyhle nehýbou?
Včely po bodnutí umřou.
Cože? Ale to znamená...
Kvůli obraně udělají vše.
To je hrozná obrana.
Vracím se do úlu.
Blížím se ke vstupu.
Vypusť přátelský pach. Nesmí nás mít za predátora.
Aby nás nebodly a neumřely.
Pořád to nemůžu skousnout.
Včely žijí v obřích koloniích.
Jedna královna, tisíce dělnic a několik trubců.
Jen jedna holka?
Všechny dělnice jsou holky.
Kluků je tam jen pár a žádný z nich nemá žihadlo.
Máš pravdu. Všechny včely dělnice chybí.
A my musíme zjistit příčinu a napravit to.
- Je zpátky! - Ta vážka?
Ne, hůř. Pan Harrison.
A je s ním tvoje máma.
Tudy.
Zdravím.
Jane, mezitím jsem sdělil...
- Co sis myslela? - Já jen...
- Neptala jsem se. - Zachraňovala jsem...
Učila jsem tě snad řešit problémy takhle?
- Pokud můžu... - Teď ne, Davide.
„To nejmenší, co mohu udělat, je mluvit za ty, kteří nemohou.“
O Jane Goodall si promluvíme později, protože ta tu teď není.
Ona nepřijde pozdě do práce. Já ano.
Díky Jane vím, jak jsou včely důležité.
- Bez nich... - Díky, Davide.
Mami, Kurtis je chtěl zabít.
Pak je správné se ozvat,
pomocí slov, ne pěstí.
Mrzí mě to.
Mně se neomlouvej.
Omluv se...
- Jak že se jmenuje? - Kurtis s „K“.
Ten má jistě taky malér.
Kvůli tomu, že zbytečně a krutě ničil úl?
Takové chování se tu jistě netoleruje, Casey.
To je dobrá připomínka. Promluvím s ním.
Co to nechat na Jane?
Aspoň si procvičí své komunikační schopnosti.
Příležitost k poučení. To se mi líbí.
Vyzvednu tě po škole.
Promiň, žes musela přijet.
To nic. Ty včely potřebovaly tvou pomoc.
To stále trvá.
Poslyš, zlato, nechat se vyprovokovat je snadné.
Těžké je naučit se využít ten vztek, ten zápal hluboko uvnitř,
a změnit názor druhých.
Myslíš, že násilím Kurtise přesvědčíš, aby přestal házet kameny?
- Ne. - Přesně tak.
Mám tě ráda.
A ten wrestling si nech pro mě, ano?
Jednou třeba vyhraješ.
Čau.
Víš, že některé děti pro včely vyrobily ve škole včelí zahrádky a pítka?
Pěkný, co?
Dopřává si v tom pítku malou koupel.
Co vy dva tady děláte?
Čekáme na tebe, než si odpykáš trest.
Musíme dokončit naši misi.
Díky.
Páni, Šedovousi, koukni na tuhle.
Kolik žihadel jsi schytal?
Promiň, že jsem tě strčila.
Za ty včely se ti neomluvím.
Ale i tak jsem do tebe neměla strčit, takže se ti omlouvám.
Mám tři bodnutí.
Jadiel čtyři.
Nejvíc to bolí tady.
To musí bolet.
Mě jednou bodla do obličeje.
- Fakt? - Jo, sem.
Bylo mi pět nebo šest a chtěla jsem se podívat do úlu.
Ale včelám se to nelíbilo
a bodly mě, než jsem stihla něco vidět.
- Bály se, že jim chci ublížit. - Jo, jsou krutý.
Umí být, ale jen brání své přátele,
- stejně jako ty Jadiela. - No, kdybys mě nestrčila, vyhrál bych.
Lidé vždycky nad včelami vyhrají.
Je to nerovný boj. Proto jejich kolonie vymírají.
Podívala ses někdy do úlu?
- Tak trochu. - Tak trochu?
Jak velkou máš fantazii?
S ním hrát nebudu.
Díky fantazii si můžeš představit nemyslitelné,
třeba skamarádit se s někým, s kým sis nerozuměl.
Nebo chránit to, co ses předtím snažil zničit.
Bavíme se pořád o včelách?
Taky jsem trochu zmatený.
Jen zavři oči a zapoj fantazii.
Páni. Neuvěřitelný.
Kde to jsme?
V lodi uvnitř včelího úlu a snažíme se pomoct včelí kolonii.
Tak tohle děláš, když s křikem běháš po hřišti?
Ano.
Tohle všechno vybudovaly?
Pokud je tohle úl, kde jsou včely?
Na to se snažíme přijít.
Včely dělnice po celém světě mizí
a nikdo neví proč.
Bez dělnic budou mláďata hladovět. A bez mláďat...
Nebudou kolonie.
Žádné kolonie. Žádné včely. Žádný pyl.
Žádné hranolky?
Máš pravdu. Včely opylují brambory.
- Takže ani chipsy. - Přesně.
Udělejte něco.
Snažíme se, ale pokud to máme vyřešit, potřebujeme pomoc všech.
Připoutejte se.
Proč tyhle vypadají jinak?
Skenuju.
Nahrávám, Davide.
- Nízký cukr. - Jedí cukr?
Získávají ho z nektaru květin. Nic jiného vlastně nejedí.
Tak proč si nezaletí pro další?
Dobrá otázka.
Možná už tu není tolik květin.
- Rozrůstání měst... - Znamená míň míst pro květiny.
A kvůli tomu včel ubývá.
Tak proto mizí.
Proto je každá kolonie důležitá.
Ty máš opici?
Šimpanze.
- Nejen to! - Co to bylo?
- Ta vážka je zpátky. - A letí na královnu!
Musíme jí pomoct.
Každá kolonie je důležitá, ne?
Ano, ale teď budu pilotovat já.
Zapínám bleskovou rychlost.
Pamatuj, že strkání je k ničemu.
Jo, pamatuju.
- Potřebuje pomoc! - Může ta loď vydávat pach jako královna?
Jistěže ano.
Zabírá to!
- Jo! - Jo!
Jo!
Dobrá práce, Jane a Kurtisi. Výborně, Šedovousi. Dobře já.
- Co teď? - Teď nás sežere.
Páni. Včely to vážně nemají jednoduchý.
Ne, proto vědí, že jsou silnější, když drží spolu.
HUBENÍ ŠKŮDCŮ
Hubitelé škůdců!
Kam jdeš?
Společně jsme silnější, ne?
Kdo bude dřív v ředitelně?
- Vítěz! - Musíme ty hubitele zastavit!
Nezabíjejte ty včely.
Viděl jste? Vyhrál jsem, ne?
To běhání po chodbách? To jsem viděl.
Prosím, pane Harrisone.
Odvolejte toho hubitele.
- Ano! - Povedlo se!
Jsou zachráněny!
ZÁKLADNÍ ŠKOLA VALERIE MORRISOVÉ
Vypadá šťastně.
Ještě musíme dokončit její pítko.
- Nebodne mě, že ne? - Když ji nebudeš ohrožovat...
Trochu to lechtá.
Ta včelí zahrádka byl váš nápad, viď?
Můj určitě ne.
No...
do práce, včelky.
Takže můžeme sázet tady a tam, kde je Šedovous. Jo.
- Tady taky. - Šedovous taky pomáhá?
Výborně, Šedovousi.
Zachraňte včely.
- Vydrž, už jdu. - Dobře.
K čemu jsme potřebovali semínka, zeminu a jíl?
Chtěla je Melanie Kirby.
Prý je to překvapení.
Překvapení miluju,
až na ta děsivá.
Jako ta vážka.
Je tu.
- Ahoj, Melanie. - Ahoj, Jane a Davide.
Díky za rozhovor o včelách.
Máme vše, co jste chtěla.
Počkat. To za vámi jsou opravdové včely?
Ano. Tohle je pozorovací úl, který používám k vyučování o včelách.
Včely lezou po plástvi,
starají se o své sourozence a královnu.
- Ukážu vám je zblízka. - To je mláďátko?
To je nová dospělá včela.
Byla to malá larva, co se vylíhla z vajíčka.
A královna naklade tisíce vajíček denně.
To musí být náročné.
Včelky sestřičky jí pomáhají s krmením.
Sestřičky? A co doktorky?
Včely se o sebe starají navzájem.
Kolikrát jste při práci dostala žihadlo?
Ne tak často, jak si asi myslíš.
Tady je mám na ruce.
- Ty jo. To je tak divný a cool. - Ano.
Útočí, když se cítí ohrožené nebo brání svůj domov.
Podívejte. Jako bych měla včelí plnovous.
Více než 25 let mě učí, jak s nimi pracovat,
- takže tohle samy nezkoušejte. - Nebojte. Ani mě nenapadne.
Kdy vám došlo, že chcete pomáhat?
Moje máma mě nabádala k dobrovolničení v Jižní Africe,
kde jsem se toho hodně naučila od včelařů a farmářů.
Mí domorodí předci mě vedli k vědomí sounáležitosti a touze po smyslu.
Ráda předávám zkušenosti a dělím se o své zážitky s příští generací včelařů.
Proč je sdílení důležité?
Díky tomu se učíme. Tak se včely učí navzájem.
Jsou to nejlepší vypravěči matky Přírody.
Umí vyprávět příběhy?
- Je něco, co neumí? - Příběhy vyprávíme všichni
a děláme to různými způsoby.
Včely skrz potravu, kterou pomáhají pěstovat. Podívejte na tohle.
Když včely sbírají pyl a nektar,
přenášejí pyl z jedné rostliny na druhou.
Díky tomu může rostlina vyplodit ovoce nebo zeleninu.
Bez včel bychom nepřežili ani my?
To je pravda. Vše, co tu vidíte, závisí na včelách.
Proto je musíme chránit před vším, co jim ubližuje.
A to je co přesně?
Něco vám ukážu.
Označíme to jako čtyři P.
Parazité, patogeny, pylová podvýživa a pesticidy.
Parazité jsou škůdci, kteří ubližují včelám.
Mohou je nakazit patogeny, nemoci a viry způsobujícími onemocnění.
A podvýživa je stav, kdy včely nemají dostatek květin.
Pesticidy jsou velmi silné chemické látky,
které se používají k hubení parazitů,
ale zároveň jsou pro včely jedovaté.
Když spojíme síly, můžeme včelám pomoct.
Tady je pár příkladů.
Marion Spence Pierson založila MO Hives.
S pomocí dětí využívají prázdné plochy pro úly a zahrady.
A tady je Danielle Klein s dcerou Izzy.
Snaží se vzdělávat komunity o významu včel.
- Co to je? - Semínkové kuličky.
Výsadbou místních květin můžete včelám pomoct.
A z těch věcí, co máte, si je můžete vyrobit taky.
Vysvětlím vám jak. Nejdřív si vezmete trochu zeminy
a přidáte pár semínek.
- Takhle? - Ano, takhle.
Pak přidáte trochu vlhkého jílu
a vyválíte v dlaních.
A máte semínkovou kuličku.
Můžete je hodit kamkoli, kde je vhodná půda pro květiny.
- Takhle? - Hotovo.
Vypadají skvěle.
To je tak super.
- Můžeme to říct ostatním ve škole. - Báječný nápad.
Díky, že jste si s námi povídala o včelách.
Rádo se stalo.
A pamatujte, vaše příběhy jsou také důležité.
Pomocí výsadby dalších květin můžete vyprávět i příběhy včel.
- Ahoj. - Ahoj, Melanie.
Pojď ty kuličky vyhodit ven.
- Počkej na mě. - Počkám.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová