Džeine, Žilabarzdi, dėmesio. Mes beveik vietoje.
Supratau, Deividai. Mes pasiruošę.
Pataisymas: aš pasiruošusi.
Žinau, truputį baisu, Žilabarzdi,
bet reikia padėti apačioje esančiam gyvūnui.
Be to, nusileisime saugiai su naujausių technologijų parašiutais.
Pasiekėme vietą šuoliui. Dėkojame, kad skrendate su „Air Deividas“.
Pasimatysim apačioje, bičiuli.
Tau reikia trupučio pagalbos, Žilabarzdi.
Ankstyvas šikšnosparnis dantis rakinėja.
Neturėjai omeny „ankstyva varna“?
Tik ne šiandien, nes šiandien padedame Acerodon jubatus.
Leisk atspėti, tai mokslinis šikšnosparnių pavadinimas.
Formaliai, tai didieji šikšnosparniai.
Didysis šikšnosparnis? Kam dičkiui mūsų pagalba?
Nes, deja, jų nedaug likę.
Viena priežasčių, kodėl nyksta kai kurie gyvūnai,
tai maisto trūkumas.
Tad pirmas žingsnis - išsiaiškinti, kuo jie minta.
Lengva.
Krauju. Visi tai žino.
Puikiai nusileidai, Žilabarzdi.
Aptiktas didysis šikšnosparnis.
Pataisymas: aptikti didieji šikšnosparniai.
Nurimk, Žilabarzdi.
Keli šikšnosparniai vampyrai geria kraują,
bet dauguma šikšnosparnių ėda vabzdžius, vaisius, žuvis, peles, driežus...
Šimpanzes.
Ne. Ir kitus šikšnosparnius.
Fu. Žiauriai šlykštu.
Visi nori išgyventi, Deividai.
Šie šikšnosparniai vadinami skraidančiosiomis lapėmis.
Tad spėju, kad jie minta tuo, kuo minta lapės.
- Ar lapės ėda kitas lapes? - Ne.
Jau vieną iš sąrašo galima išbraukt.
Jei pritaisysiu šią kamerą prie šikšnosparnio,
pamatysim, ką jis ėda, ir sugalvosim, kaip jiems padėt.
Atsargiai. Neatsuk jiems nugaros. Ir kaklo.
Jis tik juokauja, Žilabarzdi.
Be to, jie naktiniai gyvūnai, todėl miegos iki sutemų.
Turim marias laiko.
Džeine, šimtą kartų tau sakiau
„Nerėkauk, nestauk ir nekauk, kai kalbuosi darbo reikalais“.
Nepyk, mums nedaug trūko, kad pritaisę kamerą ant skraidančiosios lapės
sužinotume, ką jos ėda.
Nesupraskite klaidingai. Jos - šikšnosparniai.
Formaliai, didieji šikšnosparniai.
Gerai. Na, sėkmės.
- Tiesiog būk... - Tyliau.
Artintis prie šikšnosparnio reikia tyliai.
Nesu tikra, kad supranti mane, bet vakarienė bus po pusvalandžio.
Taip.
Taip, aš vis dar čia.
Žilabarzdis išskrenda!
O ne! Žilabarzdi!
Žilabarzdi! Nesijaudink! Aš ateinu!
Prašau palaukti.
Džeine, ką tau ką tik sakiau?
Kur išsiruošei?
Žilabarzdis išskrido iš balkono. Nežinom, kur jis.
Nesijaudinkite, Džeinės mama. Mes jį rasim. Viskas bus gerai.
Žinoma. Gerai! Tik grįžk namo vakarienės.
Ką valgysite?
Dar nenusprendžiau!
Deividai, varom.
Tik norėjau žinoti, ar užsukti pas jus.
Makaronai?
Pasimatysim per vakarienę!
Gerai.
Nuo ko pradėti? Žilabarzdis gali būti bet kur.
Atskirai patikrinsim daugiau vietų.
Žilabarzdi, kur tu?
Žilabarzdi?
- Matai jį? - Jo nė kvapo.
Čia irgi nėra.
Vargšas Žilabarzdis. Jis turbūt persigandęs.
Turėtų būt persigandęs.
Radau jį, bet tau nepatiks, kur.
Kodėl man tai nepatiktų? Gražus sodas.
Negi nežinai, kas čia gyvena?
Sakoma, ji niekad neišeina iš namų.
Sakoma, bjauresnio žmogaus nėra buvę šioje kaimynystėje.
- Sakoma... - Kas taip sako?
Dažniausiai mano sesė.
Žmonės tiki įvairiais neteisingais faktais apie šikšnosparnius.
Gal panašiai yra su šio namo gyventoja.
Na, tėra vienas būdas sužinoti.
Niekas niekad neatgavo nieko, kas atsidūrė šiame kieme.
Matai?
Viskam būna pirmas kartas. Eime.
Sakiau tau.
Gal namie nieko nėra.
Sveiki. Aš Džeinė.
Atsiprašau,
bet mano draugas Žilabarzdis nusileido parašiutu jūsų kieme.
Norėtume jį susigrąžinti.
Nori pasiskolint mano pliušinių žaislų?
Negalim tiesiog palikt Žilabarzdžio.
Jis įstrigo. Pats matei.
- Kur tu eini? - Pasiimti savo draugo.
Palauk, Džeine. Nedaryk to.
Jau darosi vėlu.
Pakalbėkim apie tai pas tave per vakarienę.
Aš tikra, ji neprieštaraus, jei greitai pasiimsim.
Aš tikras, kad prieštaraus.
Palauk, Žilabarzdi. Tuoj paimsiu.
Džeine, paskubėk. Bus negerai, jei mus čia užklups.
Dar truputį.
Ei!
O ne. Suplėšiau jį.
Eikit iš mano kiemo.
- O ne! - O ne.
- Mes išeinam. - Išeikit.
Naudojate pesticidus?
Dabar tai ne svarbiausia mūsų problema.
Lauk. Dabar!
Jūs svetimame kieme.
Atsiprašome!
Pala, turim grįžti Žilabarzdžio.
Kas čia?
Skraidančioji lapė!
Nesakei, kad jos dieną miega?
Medžioti pradeda prieblandoje.
Žiūrėk, kokie dideli jos sparnai. Kokia nuostabi.
Labiau siaubingai baisi. Bėgam!
Bėk!
- Gal jos ėda žmones. - Jos didelės, bet ne tiek.
Kodėl visi, kuriuos bandom gelbėt, puola mus?
Nemanau, kad ji mus puola.
Be to, regis, atsikratėme jos.
Tu įsitikinusi?
Nes aš pasiruošęs vakarieniauti, o ne tapti vakariene.
Kas?
Ji ant manęs, tiesa?
Siurbia mano kraują?
O siurbs?
Šikšnosparniai ypač retai geria žmonių kraują.
Tai galbūt. Atsakymas yra galbūt.
Todėl ir pasirinkau likti lėktuve, Džeine.
Nuimk nuo manęs tą daiktą!
Jaučiu jos didžiulius nagus!
Dabar atrodai žiauriai kietai.
Deividai!
Nemanau, kad jie nori pagalbos, Džeine.
Mums tereikia geriau juos suprasti. Jie nyksta.
Manau, gerai suprantu, kad ji bandė mane suėst.
Dabar man gresia išnykimas.
Nežinome to... šimtu procentų.
Gal mama galėtų padėti.
Be to, jau turėtų būti vakarienė.
Gal žinai, ar bus deserto?
Tai išsiaiškinot, ar jie geria kraują?
- Dar nesam tikri. - Geria.
Privalo būti kita priežastis, kodėl mus vijosi.
Net šikšnosparniai vampyrai beveik nesirenka žmogaus kraujo.
O jei ir renkasi, tik tada, kai auka miega.
Nemanau, kad vėl kada nors užmigsiu.
Iš kur čia ta skruzdė?
Ir šita?
Pasižiūrėkit į save. Ant jūsų pilna skruzdžių.
Būtent!
Todėl mus vijosi skraidančioji lapė.
Turbūt norėjo suėsti skruzdes.
Gerai, bet kodėl jūs abudu lipnūs?
Netyčia sutraiškėme kelis vaisius.
Bet, regis, supratau, kaip atgauti Žilabarzdį.
Ir mums padės skraidančioji lapė.
Man reikia tavo lėktuvo dalies.
Galim pirma pavalgyti?
Ir atsikratyti tomis skruzdėmis.
Tikrai manai, kad tai suveiks?
Turi suveikti.
Ji nusinešė Žilabarzdį į vidų. Pavogė jį.
Sakiau, ji bjauri.
Pavogėt mano geriausią draugą.
Maniau, aš geriausias draugas.
Pavogėt vieną geriausių draugų.
Jūs sutrypėt mano vaismedį, tad, regis, atsiskaitėme.
Mes netyčia. Jūs išgąsdinot mus.
O manot, aš neišsigandau,
kai pamačiau du svetimus žmones, sėlinančius mano sode?
Skambinom skambučiu.
O, tai kai nieko nėra namie, galit patys įeit?
Kodėl jūs tokia pikta?
Tiesiog išeikit.
Palaukit! Mes kai ką jums atnešėm.
Atsilygindami už tai, ką sutraiškėme.
Nereikia, nebent tai kitas vaismedis.
Inkilas šikšnosparniui.
Seniau buvo mano lėktuvas.
Kodėl naudojate pesticidus ant savo augalų?
Kad atsikratyčiau vabalais.
Pesticidai labai kenkia aplinkai.
Viskas kenkia aplinkai.
Netiesa. Žiūrėkit.
„Kaip galime manyti, kad gerai auginti savo maistą su nuodais?“
Taip pasakė Džeinė Gudal.
Pesticidai yra nuodai. Yra kitų būdų atsikratyti vabalais.
Pavyzdžiui, daug šikšnosparnių ėda vabzdžius.
- Čia šikšnosparnis? - Ne geriausias mano piešinys.
Šikšnosparnis per naktį gali suėst tūkstantį vabalų.
Tai daugiau, nei reikia, kad apsaugotumėt savo gražų sodą.
Nemėgstu įsibrovėlių. Nesvarbu kokio dydžio.
Viso gero.
Susitarkime.
Leiskit nakčiai palikt šį inkilą jūsų sode
ir filmuoti jį. Pažiūrėsim, ar šikšnosparniai ės vabalus.
Dar ir kamerą pastatysit?
Jei ės, pasiliksite inkilą ir jums nebereikės pesticidų.
Ir gal atiduosite Žilabarzdį?
O jei nieko nebus?
- Pasiliksite Žilabarzdį. - Džeine?
Gerai. Žinot ką? Sutarta.
Nieko nedarysiu vabalams...
ir judviem.
Viskas gerai?
Pastatėme inkilą ir seną Deivido tėčio kamerą.
Tikėkimės, šikšnosparnis atskris,
sužinosim, kuo jis minta, ir atgausim Žilabarzdį.
Ar tau viskas gerai?
Aš jo jau ilgiuosi.
Kodėl man nepakalbėjus su ta ponia?
Galiu susitvarkyti pati.
Žinau, kad gali.
Kodėl kai kurie žmonės tokie pikti?
Gyvenimas nelengvas, širdele.
Kartais žmonėms lengviau pykti ant viso pasaulio,
nei stengtis kaip nors jį pakeisti.
Tu esi jų priešingybė.
Tuoj grįšiu.
Turėjau šį pliušinį žaislą vaikystėje.
- Gal pasiskolink šiai nakčiai? - Ačiū, mama.
Myliu tave.
Ir aš myliu tave.
- Nepamiršk išjungt šviesos koridoriuje. - Nepamiršiu.
Sveiki.
Negaliu patikėt.
Labas rytas.
Gal ir labas.
Manau, ji nemėgsta nei ryto, nei pietų, nei vakaro.
Galime užeiti ir patikrinti kamerą?
Ačiū, kad šįkart atsiklausėt.
Ar girdėjot naktį ką nors šikšnosparniško?
O kaip tai skamba?
Be reikalo klausiau.
Keisčiausias girdėtas dalykas
tai, kad šikšnosparniai naikins man vabalus sode.
Gal maloniai nustebsit.
Negaliu patikėti. Pavyko.
Gerai, bet panašu, kad jis lygianosinis šikšnosparnis.
Tikrai ne mūsų skraidančioji lapė.
Jis mielas...
toks bjauriai mielas.
Ir labai naudingas.
Beje, šikšnosparniai medžioja naktį, tad beveik nepastebėsit jų.
Gal vis dėlto pasiliksiu tą dėžę.
Ir nebenaudosite pesticidų?
Bus matyti.
Puikus pirmas žingsnis.
Vis dar turime išsiaiškint, ką ėda skraidančioji lapė.
Jei ne vabzdžius, tuomet kažkokią mėsą arba vaisius.
Arba žmones.
Susitarimų nelaužau. Atnešiu tavo draugę beždžionę.
- Jis šimpanzė. - Tas pats daiktas.
Šimpanzės yra hominidai, ne šiaip beždžio...
Nesvarbu!
Tai kaip padėsime skraidančiajai lapei?
Vis dar turime sugalvoti.
Pažadėtasis pliušinis žaislas.
Ačiū.
Labas, Žilabarzdi. Labai tavęs pasiilgau.
Pala.
Jūs susiuvote jį?
Turbūt pats susisiuvo.
Ar jūs slapčia maloni?
Luktelėkite. Turiu jums kai ką.
Labas, drauguži. Ir aš tavęs pasiilgau.
Niekada nebeišleisiu tavęs iš akių.
Kol neišėjot,
gal atliksit testą, ar šikšnosparninė lapė mėgsta vaisius.
Jie be pesticidų.
Skonio testas. Puiki mintis.
Dabar mums tereikia mėsos.
Apelsinai ir dešrainiai vietoje.
Kaip noriu valgyt.
Deividai!
Ką? Laukiam visą amžinybę.
Deividai, turim būt kantrūs,
jei norim sužinot, ką pasirinks skraidančioji lapė.
Žilabarzdi, čia mūsų jaukas.
O čia skraidančioji lapė.
Žilabarzdi, saugokis!
O ne!
Skraidančioji lapė neėda nei mėsos, nei vaisių.
Bet tikrai siurbia kraują, o meniu - Žilabarzdis.
Bėk, Žilabarzdi!
Saugokis!
Karstykis, Žilabarzdi!
Varyk!
Ko nori šikšnosparnis?
Nesiveja Žilabarzdžio ir nenorėjo ant mūsų buvusių skruzdžių.
Vaisius!
Skraidančioji lapė nesiveja tavęs, Žilabarzdi! Ji nori vaisiaus!
Mesk jį!
Nagi, Žilabarzdi. Čionai.
Ir tu lapė, Džeine.
- Supranti? Gudri... - Supratau.
Štai taip. Daug skaniau už kraują, tiesa?
Kas vyksta?
Manau, ji leidžia visiems pasiimti savo daiktus.
Leidžiate?
Kadangi klydau dėl šikšnosparnių,
pamaniau, gal vaikai ne tokie blogi.
Pirmi keli buvo truputį bailūs.
Paaiškėjo, kad turėjau čia šiokią tokią reputaciją.
Aha. Kas galėtų tuo tikėti?
- Ir? - Ir aš klydau dėl šikšnosparnių.
- Ne tu vienas. - Aha.
Ar sukalėte daugiau inkilų?
Pirmajam reikėjo draugijos.
- Beje, aš Robin. - Džeinė.
Deividas. Jūsų paslaugoms.
Dėkoju už viską.
Gal reikėtų sukalti dar daugiau inkilų kaimynams?
Geras planas.
Bet pirma padėkime skraidančiajai lapei.
Mes arti. Metas užbaigti misiją.
Žinome, ką jos ėda, tad galime padėti
sodindami vaismedžius, kad būtų pakankamai maisto.
Pirmyn, Žilabarzdi.
Nesijaudink. Šįkart šoksim kartu.
Kaip ir sakiau, niekada nebeišleisiu tavęs iš akių.
Pasiruošęs?
Taip!
Saugokim skraidančiąsias lapes.
- Džeine? - Deividai?
Jau kalbi su ja?
Su Lisa Paguntalan?
Dar ne.
Paliksi radijo stotelę įjungtą, kad girdėčiau?
Noriu išgirst apie skraidančiąsias lapes.
- Jų rūšių daug. Šioji - Acerodon jubatus. - Taip.
- Kodėl šnabždi? - Nes turėčiau miegoti.
Tau pasisekė, kad mama leidžia taip vėlai kalbėtis su Lisa.
Kaip šaunu, kad ji gyvena Filipinuose.
Tik ten gyvena šie šikšnosparniai.
Todėl Lisa viską žino apie skraidančiąsias lapes.
Tiksliau, apie Acerodon jubatus.
Ji čia!
- Sveiki, Lisa. - Labas, Džeine.
Sveiki, Lisa.
Kas ten?
Mano draugas Deividas per radijo stotelę.
Ir jis norėjo su jumis pasikalbėti.
Labas, Deividai.
Norėjau sužinoti, kodėl angliškai sakoma, kad jie su auksiniu vainiku?
Pažiūrėsiu, ar galiu jums kai ką parodyti.
Štai.
- Gaila, kad nematau. - Paskui persiųsiu tau Lisos nuotraukas.
Iš 26 vaisėdžių šikšnosparnių Filipinuose
tik šie ant viršugalvio turi
V raidės formos auksinį vainiką.
Koks mielas.
Ar pastaruoju metu matėte šias skraidančiąsias lapes?
Taip, vos prieš kelias dienas.
- Išėjau jų ieškoti. - Kaip jums pasisekė.
Jie negeria kraujo kaip kai kurie šikšnosparniai.
Sakiau, kad vampyrai dažniausiai negeria žmogaus kraujo.
Šios skraidančiosios lapės ėda vaisius, taip?
Taip. Jos mėgsta vaisius,
bet dievina figas.
Iš tiesų figos sudaro 79 % jų raciono.
O figoms reikia šikšnosparnių,
kad šie padėtų paskleisti sėklas.
Tai jie tarsi ūkininkai, sėjantys sėklas.
Teisingai, Džeine.
Ar ten teleskopas? Ar taip pat tiriate kosmosą?
Man patinka kosmosas.
Išties jis skirtas stebėti šikšnosparnius.
Per jį ieškome skraidančiųjų lapių,
identifikuojame ir skaičiuojame jas.
Parodysiu, kaip tai darome.
Turime laukti ankstyvo vakaro.
Tuomet šikšnosparniai išskrenda iš savo poilsio vietų,
o mes juos suskaičiuojame.
Kiek jų likę?
Filipinuose šių šikšnosparnių likę
apie 10 000-20 000.
Kodėl nyksta skraidančiosios lapės?
Šikšnosparniams nepatinka, kai braunamės į jų buveines.
Mes jas naikiname.
Kaip galime padėti?
Labai svarbi bendruomenių
ir savanorių galia.
Pažiūrėkite, kaip filipiniečiai padeda mums apsaugoti šikšnosparnius.
Mokau juos, kaip skaičiuoti ir atpažinti šikšnosparnius.
Šių žmonių dėka daug skraidančiųjų lapių kolonijų
vis dar yra savo poilsiavietėse ir gali gyventi savo gyvenimą.
Pas mus išnykusi rūšis
yra praradimas ne tik Filipinų biologinei įvairovei,
bet ir visam pasauliui.
Nes visgi visi mes susiję.
O kaip mes, būdami toli, galim padėti?
Tiesą sakant, padėtumėte pasakodami teigiamas istorijas apie šikšnosparnius.
Padėtumėte pakeisti šikšnosparnių bijančiųjų nuomones.
O kai imi suprasti, imi rūpintis.
- Mes tai galime, Džeine. - Taip, tikrai galime.
Deividai, su kuo kalbi?
Su nieku. Miegok, Mile.
Man metas. Dėkoju, Lisa.
Pakalbėsim rytoj, Džeine.
Dėkoju už pokalbį, Lisa.
Tikrai padėsime kaip įmanoma daugiau gyvūnų.
Nesvarbu, ar jie čia, ar Filipinuose.
Labos nakties.
Viso gero.
ACERODON JUBATUS - DIDYSIS ŠIKŠNOSPARNIS GELBĖKIME PLANETĄ
SKRAIDANČIOJI LAPĖ LISA PAGUNTALAN
Išvertė Kristina Čeidaitė