„Danaus plexippus.“
- Vidíš, Davide? To je Danaus plexippus. - Vědecký název pro monarchu stěh...
Davide?
Moment, Jane. Mám tu narušitele.
Davide?
Nechoď na moji stranu. Teď nemám čas, Millie.
A co děláš?
Něco zachraňuju.
A co?
Monarchy stěhovavé.
Jo. A je to fakt důležitý, tak se vrátím k práci.
Co to dělá?
Jen otravuje.
- Myslelas toho motýla? - Ano.
Jí?
Ne. Motýli k jedení používají dlouhý jazyk.
Koukni, jak se sroluje. Jestlipak to umí i můj?
Počkej, letí pryč.
Nastavuju kurs přiblížení.
Jak je chcete zachránit?
Opatrně.
Monarchové stěhovaví cestují z Mexika až do Spojených států,
a dokonce i Kanady kvůli líhnutí mláďat.
- Malých housenek. - Ano.
Ale každým rokem je jich míň.
Jednoho označíme, abychom zjistili, kde cestou potřebují pomoc.
Tak dlouhá cesta pro tak malého tvora.
Jak jsem řekl, je to důležitá práce.
Ztratila jsem ho.
Zkus vystoupat výš.
Dobrý nápad.
Drž se, Šedovousi.
Davide?
Co je, Millie?
Neviděls můj přívěsek na klíče?
Ne.
- Můžu si půjčit tvůj? - Ne.
- Proč ne? - Je můj.
Krom toho sama ven chodit nesmíš.
Davide, tohle tě bude zajímat.
Ať ti s hledáním pomůže táta.
Počkej, co je to?
Přiblížit.
Páni.
Přesně tak. Označím ho.
Připraven, Šedovousi?
Davide?
Co je, Millie? Snažíme se zachránit svět.
Ztratila jsem svůj přívěsek na klíče.
Vědí to tátové?
Budu z toho mít velký průšvih.
A označuju!
Povedlo se, Šedovousi.
Ale ne. Jdou po nás.
Máme problém!
Já taky.
Vydrž, Šedovousi!
Šedovousi!
Šimpanz padá. Opakuju, šimpanz padá.
Co se stalo, Amalo?
To Šedovous.
- Pomůžu. - Ne! Já sám.
Měla bys být opatrnější, Jane, zvlášť v cizích zahrádkách.
Šedovous se omlouvá, pane Patele.
Snažili jsme se pomoct monarchům stěhovavým.
Jo, tak ať padá jinam. Tady žádní motýli nejsou.
Ale mohli by být.
Tohle teď řešit nemůžu, Millie.
- Jane s Šedovousem potřebují pomoc. - Ale já taky potřebuju pomoc.
Jo, ale Jane má větší problém.
Jestli nepomůžeme motýlům, už tu žádní nebudou.
Ale co když už tu nebudu já?
A měli by být.
Motýli opylují květiny. Čím víc motýlů, tím víc květin.
- Jako Amala. - Ne, nesahat.
Pardon.
Motýli mají rádi květiny,
ale jejich housenky milují jen klejichu.
Měl byste ji tu pěstovat.
Plevel nepěstuju.
Vlastně to není plevel. Jen tak vypadá.
Žralok velrybí taky není velryba.
A povídalka není hmyz, i když to tak zní. Je to holčička s létajícím šimpanzem.
Prosím, věnuj se té své záchranné misi někde jinde.
Jane.
Co se stalo?
Pan Patel nechce na zahrádce pěstovat klejichu.
A to je hrozné?
Říkal, že housenky nic jiného nejedí.
Žádné housenky, žádní motýli. Přesně tak, Šedovousi.
Řeklas panu Patelovi, že motýli pomáhají květinám?
Jistě. Ale neposlouchal. Dospělí nikdy neposlouchají.
Dospělí a mladší ségry.
Možná že náš motýl nejedl, protože kladl vajíčka.
Je jen jeden způsob, jak to zjistit. Zpátky k naší misi?
Lokalizoval jsem lokátor. Posílám ti údaje... právě teď.
To uletěl tak daleko?
Jo. Na dlouhých vzdálenostech prý motýli využívají sílu větru.
- Větru? - Proč mávat, když se můžeš vznášet?
Hele, Šedovousi, ten mrak vypadá jako ty.
A koukni, jak rychle se pohybuje. Víš proč?
Přesně tak. Čas letět jako vítr.
Aktivuju režim plachtění.
Zvyšuju rychlost. Nech se unášet větrem a donese nás až k našemu motýlovi.
Co chtěla Millie?
- Ztratila přívěsek na klíče. - Přívěsek?
Když nás tátové adoptovali, dali nám každému přívěsek na klíče.
To je hezké.
Já chtěl malý náklaďák, ale co.
Je Millie smutná?
Neustále něco ztrácí.
Však se najde.
- Víš, co jsme neztratili? - Našeho motýla?
Drž se, Šedovousi.
Zastavil se. Možná odpočívá nebo spí.
Motýli ve dne létají a v noci odpočívají.
Je den, takže by neměl spát.
Možná zrovna jí.
Žádné rostliny tu nevidím. Jak se mají motýli najíst?
Nenajedí se.
Co je?
Nezvládl to.
Zdravím.
Všechno v pořádku?
Chceš obejmout?
Jo.
Tak jo. Oba dva.
Co se stalo?
Chtěli jsme sledovat motýla na jeho cestě z Mexika do Kanady.
Ale tu cestu nedokončil.
- To mě mrzí. - Jo.
- Nemáte něco dobrého na lepší náladu? - Fajn.
- Asi umřel hlady. - V tom městě nebyly skoro žádné květiny.
Ani žádné klejichy.
Housenky se živí jen klejichou.
Proto na ni monarchové stěhovaví kladou vajíčka.
Pokud máme pomoct motýlům, jako oni pomáhají nám opylováním rostlin,
lidé musí víc pěstovat klejichu.
Lidé jako pan Patel.
Tak to hodně štěstí. Své zahrádky si velmi považuje.
Davide?
Co jsem ti říkal o používání mých věcí?
Nepoužívat.
A co děláš?
Používám je. Ale potřebuju tvou pomoc.
Jdu si pro svou vysílačku a nic víc.
- Můžu si tu sváču vzít s sebou? - Tumáš.
Díky.
Hned jsem zpátky.
Třeba pomůže citát Jane Goodall.
Třeba tenhle.
„Kompromis je v pořádku, pokud se nezmění vaše hodnoty.“
Tak jo. Co tenhle?
„Pokud s vámi někdo nesouhlasí, důležité je naslouchat mu.“
A neměl by on naslouchat mně?
Pokračuj.
„Ale pokud i poté budete mít pocit, že máte pravdu,
mějte odvahu jednat dle svého přesvědčení.“
Máš pravdu, mami. Pan Patel jen musí naslouchat.
Cože? Co? Asi jsi ten citát nepochopila.
Děkuju.
Jsi v pohodě?
Ne.
Je to jen přívěsek na klíče.
Je na něm datum, kdy se z nás stala rodina...
kdy jsme se stali námi.
Nikam neodejdu.
Co když se tátové budou moc zlobit a už mě nebudou chtít?
Taky mám občas strach, že mě opustí, ale to se nestane.
Slibuješ?
Nastotisíckrát.
Dokončím tu věc s Jane a pak ti pomůžu hledat ten přívěsek.
Dobře.
Můžeš si na chvíli půjčit mou vysílačku, pokud ti to pomůže.
Děkuju, Davide.
Ale nezapomeň, že ti ji jen půjčuju. Pak mi ji vrátíš.
Pane Patele! Počkejte.
Už jsem to vyřešila. Musíte jen naslouchat.
Promiň. Já musím naslouchat?
No, vy, já. My všichni.
Pokud máme dát zvířatům, hmyzu a rostlinám...
Nesahat.
Pardon. Pokud jim máme dát šanci na přežití,
musíme jeden druhému naslouchat.
Motýli létají přes tři země,
jen aby jejich malé housenky taky dostaly šanci stát se motýly.
Pokud oni zvládají tohle, nemůžeme se my naučit naslouchat? Aspoň trochu?
Víš, co mám na těch rostlinách tak rád?
- Jejich vůni? - Ne.
- Vzhled? - Ne.
- Jejich barvu. - Ne. Už dost.
Mám je rád, protože mi připomínají moje příbuzné.
Zvlášť ty, co už tu nejsou.
Kdo má být Amala?
Amala se jmenuje po mé dadi. Mé babičce.
Byla jako lotos.
Dokázala zůstat silná, když se kolem ní vířily vody.
Dadi musela být úžasná.
Podnikla vaše rodina dlouhé cesty?
Můj děda sem přišel z Mexika a babička z Filipín.
Tvůj děda se vydal na dlouhou cestu, jako ti motýli.
Jo, máte pravdu.
Až na to, že motýl, kterého jsem označila, umřel.
Tak to mě mrzí.
Ale díky té cestě, na kterou se vydal, mohou jeho housenky žít, ne?
Máte pravdu.
Víte, pěstováním klejich byste dal housenkám šanci na život.
Davide?
- Není tu. - Millie, kde je David?
Já myslela, že je s tebou.
Hned se vrátím, pane Patele.
Jistěže ano.
Náš motýl byl součástí většího plánu.
- Fakt? - Ukážu ti to.
Můžu tentokrát letět s tebou?
Zeptej se Šedovouse.
Tak jdeme.
Je to bezpečný, že jo?
Většinou jo. Pevně se drž. Musíme najít malé motýly.
Hledej housenky, Davide.
Hledám. Žádné housenky.
To nedává smysl.
Pokud neměl mladé, proč letěl takovou dálku?
Celé to bylo k ničemu.
Žádné housenky, ale skener našel nějakou formu života.
Nastavuju kurs.
- Jane, podívej tamhle. Je to... - Kukla.
Motýli se líhnou jako housenky, které se zakuklí
a později se promění v motýla.
Neuvěřitelné.
A zvláštní.
Neuvěřitelně zvláštní.
Hele, je jich tam víc.
Musíme označit dalšího.
Tam neletím. Šedovous posledně spadl, ne?
Dej mi označovač.
Nechtějí se zastavit.
Měl jsem vynechat tu sváču.
Jeden je před námi.
Tohle bude zábava.
Cože? Co bude zábava?
Žádná zábava!
Ano!
Dokázali jsme to.
Pane Patele!
Promiňte, ale měl jste pravdu.
- V čem? - V těch motýlech.
Tu cestu nepodnikají sami.
- Zahájí ji, ale dokončí ji jejich děti. - Fascinující.
Víte, moji prarodiče cestovali přes půlku světa,
aby mohli mým rodičům a pak i mně, bratrovi a sestrám
poskytnout více příležitostí tady.
Na té cestě toho hodně obětovali.
Vaši motýli dělají to samé.
A to teď víme díky vzájemnému naslouchání.
Podívejte.
Na ten krásný květináč?
Ne. O květináč nejde. Spíš o to, co je uvnitř.
Měly by vykvést na jaře.
- Zasel jste klejichu? - Několik.
Těším se, že udělám radost mezinárodním cestovatelům a jejich dětem.
Děkuju.
Jak se bude jmenovat?
Amish, po mém mladším bratrovi, který je velmi otravný.
Je to jako s tou klejichou. Nemyslel jsem, že ji chci,
ale teď bez ní nemůžu žít.
To je milé, pane Patele. Děkujeme.
Pojď, Davide.
Musíme zjistit, jestli náš motýl tu cestu zvládl.
Doženu tě.
Jsme blízko?
Dobře. Ale připravíme se.
Je možné, že to...
nezvládl.
Je to smutné, ale nebylo to zbytečné.
Moment, přiblížím ho.
Je to to, co si myslím?
Motýlí vajíčka. A koukni...
Stovky malých housenek.
Jsou krásné.
Motýli na své cestě potřebují jen menší pomoc klejichy.
Těším se, až je uvidí David.
Už jsi ho našla?
Ještě ne.
Vezmi si můj přívěsek, než najdeme tvůj.
- Vážně? - Vážně.
Děkuju, Davide.
Nemáš zač.
- Tady máš. - Díky.
Kam si myslíš, že jdeš?
Páni. To je super.
Jen počkej.
Teď to zkus ty.
Millie?
Ahoj, Jane.
Chtěl jsem, aby viděla konec mise.
Dobrý nápad. Podívej na tohle, Millie.
- Divný. - A neuvěřitelný, že?
Neuvěřitelně divný.
Zachraňte monarchy stěhovavé.
Můžu taky mluvit s tím pánem od motýlů?
- S dr. Patrickem Guerrou? - Jo, zajímají mě motýli.
Musíš se zeptat Jane.
- Na co? - Můžu taky mluvit s Patrickem?
Jistě, o monarších stěhovavých ví všechno.
Ale nejdřív vám něco ukážu.
Hlína?
Budu hádat. Jsou tam semínka klejichy?
Jo, pan Patel mi jich pár dal.
Já to věděl.
Až vyklíčí, dám květináč ven.
Díky motýlím návštěvníkům se dozvíme víc, jako Patrick.
Už se těším.
Už je tu.
Ahoj, Patricku!
Nemáte zapnutý mikrofon.
- Pardon, tak je to vždycky. - To nic.
Ahoj, Jane. Ahoj, Davide. Ahoj...
- Jsem Millie. - Moje mladší sestra.
Těšíme se, že si popovídáme o monarších stěhovavých.
První otázka.
Když se z housenek stanou motýli, jak vědí, kam letět?
Malí monarchové mají veškeré informace uložené ve svém mozku.
A zajímavé je, že je velký jako špendlíková hlavička.
Snažíme se pochopit, jak funguje.
Podívám se, jestli tu mám fotku.
Co to děláte?
Zkoumáme připoutaného monarchu.
Díky tomu zjistíme, kterým směrem se vydá.
Poletí na sever, jih, východ nebo západ?
- Hustý. - Chtěl jste odjakživa pracovat s motýly?
Vlastně ne. Jako malý jsem chtěl být detektiv.
Jak vidíte, vlastně to dělám i teď. Řeším problémy a koumám,
jak monarchům pomoct a jak se chovají.
Jejich migrační cesta mi trochu připomíná i cestu mé rodiny.
Moji rodiče emigrovali z Filipín
a vydali se až do Kanady.
Když jsem dospěl,
přestěhoval jsem se z Kanady do Spojených států, kde teď žiju.
To musí být těžké. Je to těžké i pro monarchy?
V dnešní době je to pro ně vlastně o něco těžší.
Kdysi dávno, když monarchové začali migrovat,
stěhovali se přes otevřená pole.
Ale když tu teď máme města, najednou je to prostředí jiné.
Jsou tu velké budovy a věci, které tu dřív nebyly.
Zkoumáme, jak města budovat tak,
aby to neovlivňovalo migraci monarchů.
Jak jim můžeme pomoct?
Skvělé je, že každý může nějak přispět.
Nasdílím vám svou obrazovku.
Jsem Geneviéve Leroux,
16letá ochránkyně monarchů stěhovavých z Gatineau v Quebecu.
S ochranáři monarchů stěhovavých spolupracuju už sedm let.
Shromažďuje data do mini počítačů na zádech motýlů,
díky nimž mohou vědci sledovat monarchy za letu v reálném čase.
To je úžasný.
Taky je tu Aiden Wang.
Je mu 14 let a žije v americkém New Jersey.
Klejichu pěstuju už osm let.
Začal jsem ve svých šesti letech.
Vytváří pro monarchy prostředí a dává jim potravu
- během jejich cesty. - To je super.
Ukážu vám video s dalším pomocníkem z Mexika.
Ahoj, jmenuju se Joel Moreno.
Jsme na farmě monarchů stěhovavých.
Založili jsme neziskovou organizaci „Butterflies and Their People“,
která se snaží chránit les.
- Taky chci pracovat na motýlí farmě. - Já taky.
Všichni se společnými silami snažíme pomáhat monarchům.
Tvoříme tak globální komunitu.
My spolu se sousedy zasejeme klejichu.
- To je skvělé. - Díky, Patricku.
Bylo to s vámi fajn.
A nezapomeňte, ať už uděláte maličkost, nebo něco velkého, všechno se počítá.
- Díky. Ahoj. - Mějte se. Ahoj.
- Ahoj, Patricku. - Ahoj.
Zeptáme se pana Patela, jestli má ještě semínka?
Jo, jistě nás zase rád uvidí. Pojď.
JAK MŮŽEME POMOCT?
Překlad titulků: Petra Kabeláčová