Matai, Deividai? Tai Danaus plexippus.
Ar tai mokslinis drugio monarcho pa...
Deividai?
Palaukite, Džeine. Turiu įsibrovėlį.
Deividai?
Neik į mano pusę. Aš truputį užsiėmęs, Mile.
Kuo?
Kai ką gelbsčiu.
Ką gelbsti?
Drugius monarchus.
Taip. Ir...
Tai labai svarbus darbas, tad verčiau grįšiu prie jo.
Ką ji daro?
Erzina.
- Turėjai omeny plaštakę? - Taip.
Maitinasi?
Ne. Tam drugeliai turi ilgus liežuvėlius.
Žiūrėk, kaip susisuka. Įdomu, ar maniškis taip gali.
Pala, ji pajudėjo.
Planuoju sulaikymo kelią.
Kaip išgelbėsi juos?
Atsargiai.
Monarchai keliauja iš pačios Meksikos į JAV
ar net į Kanadą, kad susilauktų vaikų.
- Vaikų vikšrų. - Teisingai.
Bet kasmet jų vis mažėja.
Pažymėsime vieną ir seksime,
kada jų kelionėje reikia pagalbos.
Labai tolimas kelias tokiam mažyliui.
Kaip ir sakiau, tai svarbus darbas.
Pamečiau ją.
Gal pakilk aukščiau.
Gera mintis.
Laikykis, Žilabarzdi.
Deividai?
Kas yra, Mile?
Nematei mano raktų pakabuko?
Ne.
- Galiu pasiskolinti tavo? - Ne.
- Kodėl? - Nes jis mano.
Be to, tau negalima išeiti į lauką vienai.
Deividai, pažiūrėk, tau bus įdomu.
Paprašyk tėvų, kad padėtų ieškoti.
Pala, kas čia?
Priartink.
Oho.
Dar ir koks „oho“. Pasiruošiu žymėti.
Pasiruošęs, Žilabarzdi?
Deividai?
Kas yra, Mile? Mes bandom išgelbėt pasaulį.
Pamečiau savo raktų pakabuką.
Tėtis su tėveliu žino?
Man labai klius.
Ir žymim!
Pavyko, Žilabarzdi!
O ne. Jie skrenda į mus.
Turim bėdą!
Ir aš.
Laikykis, Žilabarzdi!
Žilabarzdi!
Šimpanzė už borto. Kartoju, šimpanzė už borto.
Kas nutiko, Amala?
Žilabarzdis nutiko.
- Leiskit padėti. - Ne! Aš pats.
Tikrai turėtum būt atsargesnė, Džeine, ypač su kitų žmonių sodais.
Žilabarzdis atsiprašo, pone Pateli.
Aiškinomės, kaip padėti drugiams monarchams, ir jis nukrito.
Aha, na, tai kriskit kitur. Čia nėra jokių drugelių.
Bet galėtų būti.
Dabar neturiu tam laiko, Mile.
Džeinei ir Žilabarzdžiui reikia manęs.
Bet ir man reikia tavęs.
Taip, bet Džeinės problema svarbesnė.
Jei kaip nors nepadėsim drugiams,
jie dings.
O jei dingsiu aš?
O turėtų būti.
Drugiai padeda apdulkinti gėles. Daugiau drugelių - daugiau gėlių.
- Kaip Amala. - Ne, neliesk.
Atsiprašau.
Gal tavo drugiai mėgsta gėles,
bet jų vaikams vikšrams patinka tik klemaliai.
Pasisėkite klemalių.
Aš žolių neauginu.
Tai ne žolė. Nors kai kur pavadinime būna žodis „žolė“.
Kaip bangininis ryklys išties nėra banginis.
O šarka patarška išties nėra šarka.
Tai tik mergaitė su skraidančia šimpanze.
Prašau vykdyti savo drugių gelbėjimo misiją kitur.
Džeine.
Kas nutiko?
Ponas Patelis nenori pasėt klemalio savo sode.
Tai siaubinga?
Jis sakė, kad vikšrai ėda tik tai.
Nebus vikšrų, nebus drugelių. Teisingai, Žilabarzdi.
Sakei ponui Pateliui, kad dėl drugelių būna daugiau gėlių?
Tai aišku. Bet jis nenorėjo klausytis. Suaugusieji niekad nenori klausytis.
Suaugusieji ir mažosios sesutės.
Gal plaštakė nesimaitino, nes dėjo kiaušinėlius!
Tėra vienas būdas išsiaiškinti. Grįžtam prie misijos?
Nustačiau sekiklį. Perduodu jums informaciją.
Jau tiek nuskrido?
Taip. Rašo, jog drugiai pasinaudoja vėju, kad galėtų toli keliauti.
- Vėju? - Kam plasnoti, kai gali sklęsti?
Ei, Žilabarzdi, tas debesis panašus į tave.
Pažiūrėk, kaip greitai jis plaukia. Žinai kodėl?
Būtent. Laikas švilpt su vėjeliu.
Aktyvuoju skriejimo režimą.
Greitis didėja. Skriekite pavėjui ir kaipmat sutiksite mūsų plaštakę.
Ko norėjo Milė?
Ji pametė raktų pakabuką.
Raktų pakabuką?
Kai mus įvaikino,
tėvai abiem davė po raktų pakabuką naujiesiems namams.
Kaip gražu.
Aš norėjau žaislinio sunkvežimio, bet taip.
Ar Milė nusiminusi?
Ji nuolat pameta daiktus.
Pakabukas atsiras.
- Bet žinai, ko nepametėm? - Savo plaštakės?
Laikykis, Žilabarzdi.
Ji nebejuda. Gal ilsisi arba miega?
Drugiai skrenda dieną, o ilsisi naktį.
Dabar diena, tad ji neturėtų miegoti.
Gal maitinasi.
Nematau čia jokių augalų. Kaip galėtų maitintis?
Negali.
Kas yra?
Ji neišgyveno.
Sveika.
Viskas gerai?
Nori apsikabinti?
Aha.
Gerai. Abudu.
Kas nutiko?
Pažymėjom plaštakę ir sekėm jos kelionę nuo Meksikos iki Kanados.
Bet kelionės ji neužbaigė.
- Apgailestauju. - Taip.
Turit užkandžių, kurie mus
- paguostų? - Gerai.
Turbūt nugaišo, nes neturėjo pakankamai maisto.
Tame mieste beveik nebuvo gėlių.
Ir nebuvo matyti klemalių.
Tik tai gali graužti vikšrai,
todėl drugiai monarchai deda kiaušinėlius ant jų.
Jei norim padėt drugiams, kaip jie padeda mums
apdulkindami gėles, reikia,
kad daugiau žmonių augintų klemalius.
Ponas Patelis galėtų.
Sėkmės. Jis labai skrupulingai žiūri savo sodą.
Deividai?
Mile, ką sakiau apie mano daiktų lietimą?
Neliest?
O ką tu darai?
Liečiu. Bet man reikia tavo pagalbos.
Ateinu pasiimt savo radijo stotelės, daugiau nieko.
Galiu pasiimti tą užkandį išsinešti?
Prašau.
Ačiū.
Tuoj grįšiu, Džeine.
Gal tau padės Džeinės Gudal citata.
Štai.
„Kompromisai yra gerai, svarbiausia, kad nepakistų tavo vertybės.“
Gerai. O kaip ši?
„Jei žmonės nesutinka su tavimi, svarbu juos išklausyti.“
O kaip dėl to, kad jie išklausytų mane?
Tęsk.
„Bet jei atidžiai išklausei juos ir vis tiek manai, kad esi teisus,
išdrįsk elgtis pagal savo įsitikinimus.“
Tu teisi, mama. Ponas Patelis tiesiog turi išklausyt.
Ką? Nemanau, kad supratai tą citatą.
Ačiū.
Viskas gerai?
Ne.
Tai tik raktų pakabukas, Mile.
Ant jo užrašyta data, kai tapom šeima...
kai tapome tuo, kas esame.
Aš niekur nedingsiu.
O jei tėtis ir tėvelis taip supyks, kad nebenorės manęs?
Ir aš kartais bijau, kad tėvai paliks mus,
bet taip niekada nenutiks.
Prisieki?
Šventai prisiekiu.
Leisk pabaigti darbą su Džeine, tada padėsiu surast pakabuką.
Gerai.
Paturėk mano radijo stotelę, jei dėl to pasijusi geriau.
Ačiū, Deividai.
Bet nepamiršk, kad tik paskolinu ją. O ne atiduodu.
Pone Pateli! Palaukit.
Aš supratau. Jums tereikia išklausyti.
Atsiprašau? Man reikia išklausyti?
Jums, man. Mums visiems.
Jei norime suteikti gyvūnams, vabzdžiams ir augalams...
Neliesk.
Dovanokit. Jei norim suteikti jiems galimybę išgyventi,
visi turime išklausyti vieni kitus.
Drugiai praskrenda tris šalis vien tam,
kad jų vikšrai taip pat turėtų galimybę tapti drugiais.
Jei jie sugeba tiek padaryt, ar mes negalėtume išmokt nors truputį išklausyt?
Žinai, kodėl man taip patinka šie augalai?
- Dėl kvapo? - Ne.
- Dėl išvaizdos. - Ne.
- Dėl spalvos. - Ne. Nebespėliok.
Man jie patinka, nes primena mano šeimą.
Ypač tuos, kurių nebėra.
Ką primena Amala?
Amalą pavadinau savo dadi garbei. Močiutės garbei.
Ji buvo kaip lotosas.
Atsilaikydavo prieš bet kokias ją siūbuojančias sroves.
Jūsų dadi, atrodo, buvo nuostabi.
Ar tavo šeima kada keliavo toli?
Mano tata atvyko iš Meksikos, o lola - iš Filipinų.
Tavo tata nukeliavo tiek, kiek tavo drugiai.
Taip, jūs teisus.
Tik mano sekama plaštakė nugaišo.
Apgailestauju dėl to.
Bet jos kelionė suteikė vikšriukams galimybę gyventi, tiesa?
Jūs teisus.
Ir jūs suteiktumėt vikšriukui galimybę gyventi,
jei augintumėte klemalių.
Deividai?
- Jo čia nėra. - Mile, kur Deividas?
Maniau, jis su tavimi.
Tuoj grįšiu, pone Pateli.
Aišku, kad grįši.
Mūsų plaštakė prisidėjo prie kai ko svarbesnio.
- Tikrai? - Parodysiu tau.
Galiu šįkart su tavim skristi?
Turėsi atsiklausti Žilabarzdžio.
Skrendam.
Čia saugu, tiesa?
Dažniausiai. Tvirtai laikykis. Turim rasti drugių vaikelius.
Patikrink, ar nėra vikšrų, Deividai.
Tikrinu. Vikšrų nerasta.
Nesuprantu.
Jei neturėjo vaikų, koks tikslas tiek skristi?
Skrido veltui.
Vikšrų nėra, bet pastebėta kažkokia gyvybė.
Nustačiau kryptį.
- Džeine, pažiūrėk. Ar tai... - Lėliukė.
Pirma drugiai būna vikšrais,
kurie galiausiai tampa lėliukėmis,
kad virstų drugiais.
Nepaprasta.
Ir keista.
Nepaprastai keista.
Žiūrėk, yra daugiau.
Reikia pažymėti dar vieną.
Aš nelipsiu lauk. Ar praeitą kartą Žilabarzdis neiškrito?
Duok man žymeklį.
Jie vis juda.
Nereikėjo man valgyti to užkandžio.
Plaštakė priekyje.
Bus smagu.
Ką? Kas bus smagu?
Nesmagu!
Taip!
Mums pavyko.
Pone Pateli!
Atsiprašau, bet buvote teisus.
- Dėl ko? - Dėl drugių.
Patys jie neįveikia visos kelionės.
- Jie pradeda, bet ją užbaigia jų vaikai. - Kaip nuostabu.
Žinot, mano seneliai nukeliavo pusę pasaulio,
kad mano tėvai, o paskui aš, mano broliai ir seserys
turėtume čia daugiau galimybių.
Viso to metu jie labai daug paaukojo.
Panašu, kad tavo drugiai daro visiškai tą patį.
Mums tereikia išklausyti vieniems kitus, kad suprastume.
Žiūrėkit.
Koks gražus vazonas?
Ne. Svarbu ne vazonas, o tai, kas jo viduje.
Turėtų sužydėti jau pavasarį.
- Pasėjote klemalių? - Kelis.
Laukiu, kada galėsiu pavaišinti kelis tarptautinius keliautojus ir jų vaikus.
Ačiū.
Kaip pavadinsite?
Amišu, savo labai erzinančio jaunesniojo brolio garbei.
Kaip ir dėl klemalių, maniau, kad man jo nereikia,
bet dabar nebegaliu be jo gyventi.
Labai gražu, pone Pateli. Dėkoju jums.
Eime, Deividai.
Turime sužinot, ar ši plaštakė pasiekė kelionės tikslą.
Greitai ateisiu.
Mes arti?
Gerai. Bet pasiruoškime.
Gal jai...
nepavyko.
Gaila, bet nemanau, kad jos pastangos bergždžios.
Pala, o jei priartinčiau?
Ar čia tai, kas manau?
Drugių kiaušinėliai. Ir žiūrėk...
šimtai vikšriukų.
Jie labai gražūs.
Drugiams tereikia trupučio klemalių, kad įveiktų savo kelionę.
Nekantrauju parodyti Deividui.
Sekasi?
Dar ne.
Gal paturėk mano raktų pakabuką, kol rasi savąjį.
- Rimtai? - Rimtai.
Ačiū, Deividai.
Nėra už ką.
- Štai. - Ačiū.
Kurgi jūs susiruošėte?
Eina sau. Kaip šaunu.
Luktelėkite.
Dabar jūs pabandykite.
Milė?
Labas, Džeine.
Pamaniau, pakviesiu ją pažiūrėti misijos pabaigos.
Puikiai sumanėte. Pažiūrėkite, Mile.
- Keista. - Ir nepaprasta, tiesa?
Nepaprastai keista.
Padėkite išsaugoti drugius monarchus.
Deividai, galiu ir aš pakalbėt su drugių vyru?
- Turi omeny dr. Patriką Gerą? - Aha, noriu sužinot apie drugius.
Teks atsiklaust Džeinės.
- Ko manęs atsiklaust? - Galiu ir aš pakalbėt su Patriku?
Žinoma, jis viską žino apie drugius monarchus.
Bet pirma pažiūrėkit.
Žemės?
Atspėsiu. Ar ten yra klemalių sėklos?
Aha. Ponas Patelis davė atlikusių sėklų.
Taip ir žinojau.
Išnešiu į lauką, kai tik ims dygti.
Tuomet mus aplankys drugiai ir galėsime sužinoti daugiau. Kaip Patrikas.
Laukiu nesulaukiu.
Jis čia.
Sveiki, Patrikai!
Jūsų mikrofonas išjungtas.
- Dovanokit, taip nuolat nutinka. - Nieko tokio.
Labas, Džeine. Labas, Deividai. Labas...
- Aš Milė. - Mano mažoji sesutė.
Visi nekantraujame pakalbėti su jumis apie drugius monarchus.
Pirmas klausimas:
kai vikšrai tampa drugiais, iš kur jie žino, kur keliauti?
Gimę monarchai visą informaciją turi smegenyse.
Labai įdomu tai, kad jų smegenys mažytės.
Maždaug smeigtuko galvutės dydžio.
Bandome suprasti, kaip viskas vyksta.
Pažiūrėsiu, ar rasiu jums nuotrauką.
Ką darote toje nuotraukoje?
Tikriname pririštą drugį monarchą.
Taip sužinome, kuria kryptimi jis nori skristi.
Pavyzdžiui, ar jis skrenda į šiaurę, pietus, rytus ar vakarus.
Kaip šaunu.
Visad žinojote, kad norite dirbti su drugiais?
Ne visai.
Vaikystėje norėjau tapti detektyvu.
Dabartinis darbas labai panašus.
Sprendžiu problemas, esu seklys,
aiškinuosi, ką daro monarchai ir kaip jiems padėti.
Jų migracijos kelionė primena man mano šeimos kelionę.
Mama ir tėtis iš Filipinų nukeliavo
tokį kelią, kad imigruotų į Kanadą.
O kai aš suaugau,
iš Kanados persikėliau į Jungtines Amerikos Valstijas,
kur dabar gyvenu.
Turėjo būti sunku. Ar ir monarchams sunku?
Tiesą sakant, dabar monarchams darosi truputį sunkiau.
Seniai seniai, kai monarchai ėmė migruoti,
jie keliavo per atvirus laukus.
Bet dabar dėl miestų jų buveinės aplinka staiga pasikeitė.
Dabar pristatyta didelių pastatų, kurių čia seniau niekad nebuvo.
Aiškinamės, kaip statyti miestus,
kad nepakenktume monarchų migracijai.
Kaip mes galime jiems padėti?
Šaunu tai, kad kiekvienas gali prisidėti.
Pasidalinsiu savo ekranu.
Aš Dženeviv Leru.
Man 16 m. ir esu drugių monarchų gamtosaugos aktyvistė
iš Gatino, Kvebeko, Kanados.
Jau septynerius metus dirbu saugodama drugius monarchus.
Ji padeda tyrinėtojams rinkti duomenis
iš kompiuteriukų ant drugių.
Taip tyrinėtojai gali realiu laiku
sekti skrendančius monarchus.
Kaip nuostabu.
Taip pat turime Eideną Vangą.
Keturiolikmetis berniukas iš Naujojo Džersio, JAV.
Aštuonerius metus sėju klemelius.
Pradėjau būdamas šešerių.
Jis padeda monarchams
kurdamas jiems gyvenamąją aplinką bei suteikdamas
- maisto kelionei. - Koks geras būdas padėti.
Parodysiu vaizdo įrašą, kur kai kas padeda Meksikoje.
Sveiki, aš Choelis Morenas.
Esame drugių monarchų draustinyje.
Įkūrėme ne pelno organizaciją „Butterflies and Their People“
siekdami apsaugoti mišką.
Norėčiau dirbti drugių draustinyje.
Ir aš.
Visi dirba išvien,
kad užbaigtų estafetę, kurioje padedame monarchams.
Tai vienija mūsų pasaulinę bendruomenę.
Mes kartu su kaimynu imame auginti klemalius.
- Tai nuostabu. - Dėkoju, Patrikai.
Buvo malonu su jumis kalbėtis.
Atminkit, nesvarbu, ar jūsų darbas didelis. Viskas prisideda
prie pokyčio.
- Ačiū. Viso. - Iki. Viso.
- Viso, Patrikai. - Viso.
Gal pažiūrėkim, ar ponas Patelis turėtų sėklų ir mums?
Esu tikras, jis tik ir laukia, kad aplankytume jį. Varom.
KAIP GALIME PADĖTI?
Išvertė Kristina Čeidaitė