Mana kārta.
Likās, ka meklējam melno degunradzi.
Šis izskatās drīzāk pelēks.
Melnie degunradži ir pelēki. Baltie arī.
Krāsas tā nestrādā.
Kādam jāuzlabo vārdu došanas prasmes.
Zinu, ka tas ir melnais,
jo tam ir gara, smaila lūpa un apaļas ausis.
"Apaļausainais degunradzis" skan labi.
Tie ļoti labi dzird.
Vai "labdzirdīgais degunradzis".
Tātad, pieejot tuvāk, mums jābūt jo sevišķi klusiem.
Tuvāk? Mums sākumā nevajadzētu plānu?
Kur tu ej? Redzi lielos ragus, vai ne?
Protams! Tā zinu, ka tas ir tēviņš.
Tēviņiem ir biezāki ragi, un tie parasti ir vieni.
Nāc, Deivid!
Džeina, pagaidi!
Neteici, ka degunradži ir neganti?
Jā, bet tā nav viņu vaina.
Agrāk bija simtiem tūkstošu degunradžu,
bet malumedniecības dēļ
visā pasaulē tagad palicis mazāk par 6000.
Kas ir malumedniecība?
Nelegāla medīšana. Degunradžus medī ragu dēļ.
Es laikam arī nebūtu draudzīgs pret svešiniekiem.
Redzi putniņu viņam uz muguras?
Tas ir sarkanknābja vēršstrazds.
Jo tam ir sarkans knābis? Tas ir labs vārds.
Kāda iemesla dēļ degunradži ļauj tiem sēdēt uz muguras.
Un tu domā: ja mēs sapratīsim, kāpēc,
varēsim izdomāt, kā tiem palīdzēt?
Tieši tā. Pirmais solis, lai tiem palīdzētu, ir tos saprast.
Vēršstrazds kaut ko knābā. Liekas, ka viņš ēd.
- Mums jātiek tuvāk. - Mums jāizdomā plāns.
Plāns ir tikt tuvāk.
Kā tas ir plāns?
Kas ir, Sirmbārdi?
Jauns plāns: skriet!
Viss kārtībā?
Viss labi. Jātiek atpakaļ pie degunradža.
Izskatās sāpīgi.
Skramba vien. Mēs tērējam laiku. Ejam.
- Varbūt jāuzliek plāksteris. - Man viss kārtībā.
Labi, bet varam beidzot izdomāt plānu?
Šoreiz īstu.
Nevis "pielavīsimies degunradzim ar milzu ragiem, cerot, ka mūs nesabradās".
Mums bija plāns.
Es biju tuvu, lai redzētu, ko dara vēršstrazds,
- bet tu biji pārāk skaļš. - Tu saki, ka tā ir mana vaina?
Degunradzis mūs neredzēja, pirms tu sāki skaļi runāt par plānu.
Nu, ja mums būtu plāns,
mēs nebūtu gandrīz sadegunradžoti.
Deivid, "sadenguradžot" nav īsts vārds.
Ir gan. Kad tevi gandrīz sabradā degunradzis.
"Sadenguradžot."
- Kā tev liekas, Sirmbārdi? - Jā. Izvēlies pusi.
Ja turpināsi palīdzēt dzīvniekiem,
tev jābeidz visu laiku baidīties.
Ja palīdzēšu tev palīdzēt dzīvniekiem,
tev jābeidz man teikt, ko darīt.
Ja es tev neteiktu, ko darīt, mēs nedarītu neko!
Sveika. Tu aizmirsi savu draugu pērtiķīti.
Viņš ir šimpanze.
Un paldies.
Viss kārtībā?
Viss ir lieliski, Dž. kundze!
Kā jums iet?
Nu, nevaru sūdzēties.
Pastāsti, kādai savvaļas radībai tu dzenies pakaļ šodien?
Diceros bicornis.
Tev man jāpalīdz.
Izskatās pēc mūsdienu triceratopa.
Tā vismaz teiktu Deivids.
Mūsdienu triceratops.
Degunradzis?
Pareizi. Diceros bicornis ir tā zinātniskais vārds.
Mēs cenšamies saprast, kāpēc tas ļauj sarkanknābja vēršstrazdam
sēdēt tam uz muguras.
- Cik interesants jautājums. - Sveiki, Džozefas kundze.
Sveiki!
- Dāvaniņa jums. - Man? Paldies.
Ar šokolādes gabaliņiem.
Aleks, tu cep ne pa jokam.
Jā. Nākamnedēļ pievērsīsimies pīrāgiem.
Jā? Nevaru sagaidīt.
- Paldies. - Atā.
Zini, es viņu iepazīstināju ar brīnišķīgu kaimiņieni otrajā stāvā,
kurai arī patīk gatavot.
Kādi minējumi, kāpēc degunradzis ļauj tam putnam turēties tuvumā?
Vēl ne, bet to saprast ir pirmais solis, lai palīdzētu degunradžiem.
Varbūt tik svarīgā misijā noderētu vēl viens acu pāris.
Tieši tā, tāpēc man ir Sirmbārdis.
Pareizi.
- Atā, Dž. kundze. - Atā.
Izskatās, ka degunradži ēd zaļas lapas,
koka zariņus un "suku-lentes"?
Lai arī kas tās būtu.
Ej pastāsti Džeinai.
- Nē. Es to darīšu viens. - Tiešām?
Kāpēc? Jūs sastrīdējāties?
Jā. It kā.
Bet kurš tevi izglābs, ja iekulsies ķezā?
- Mani nevajag glābt. - Tevi vienmēr vajag glābt.
Nevajag gan.
Un man ir plāns.
Tāds ir tavs plāns?
Nē. Tā es ierakstu atklājumus.
Piezvani Džeinai pa rāciju.
Viņa ir tava labākā draudzene.
Tagad tu esi mana labākā draudzene.
Mana labākā draudzene ir Kamaja.
Tu vari būt mans otrais labākais draugs.
Nevaru pa rāciju piezvanīt Džeinai bez rācijas, vai ne?
Tu kaut ko redzi?
Varbūt pamēģināt pie miskastēm?
Slēpies!
Deivid, sveiks! Tu meklē Džeinu?
Nē. Es meklēju degunradzi. Esat kādu redzējusi?
Ne pēdējā laikā. Skatīšos uzmanīgi.
Džozefas kundze, zināt, kas ir sukulente?
Tu domā sukulentu?
Nu, tas ir augs.
Tu meklē kādu īpašu sukulentu?
Īsti nezinu.
Es meklēju, ko ēd melnie degunradži,
un izlasīju, ka tie ēd sukulentus un zaļumus.
Nu, ja paskatīsies dārza šķūnī,
domāju, ka atradīsi zaļumus.
Iešu apskatīties.
- Paldies par padomu, Dž. kundze! - Protams.
Likās, ka tur redzēju degunradžu pēdu nospiedumus.
Aiz krūma?
Jā, bet nebija. Viltus trauksme.
Varbūt tie ir dārza šķūnī?
Vēlāk paskatīšos.
Labi.
Paldies, Dž. kundze!
- Lorēna, sveika. - Sveika.
- Dzirdēju, ka nākamnedēļ būs pīrāgi. - Pieņemu pasūtījumus.
Jums garšo saldi vai sāļi?
- Pārsteidz mani! - Labi.
Bet esmu saldummīle.
Nav nekāds brīnums, ka neatradām viņu ārā.
Kundzei 201. dzīvoklī tas nepatiks.
Redzēji?
Vēršstrazds iekliedzās, kad mūs redzēja.
Brīdināja degunradzi?
Varbūt vēršstrazds sēž uz muguras kā trauksmes sistēma.
Un redzu, ka tas darbojas.
Nu taču.
Deivida dienasgrāmata. Gandrīz pusdienlaiks.
Es atnācu pie dārza šķūņa.
Kad salasīšu sukulentus vai zaļas lapas,
pievilināšu degunradzi ar tiem,
lai redzu, ko putns dara tam uz muguras.
Un noskaidroju pirms Džeinas.
Ideāli.
Izdevās.
Pārāk tuvu.
Kur Deivids?
Droši vien drošībā savā istabā.
Labi. Kas notika?
Es atradu melno degunradzi.
Vai viņš atrada mani.
Izskatās, ka viņam niez. Kāpēc?
Jātiek viņam tuvāk.
Laiks izlikt ēsmu.
Vēršstrazds nav vienīgais degunradža kompanjons,
viņš ir noklāts ar kukaiņiem! Un nu tie liek kasīties man.
Vai to vēršstrazds pirms tam ēda?
Ēda kukaini no degunradža muguras!
Interesanti, vai viņai patīk tur sēdēt, jo kukaiņi ir vieglas uzkodas.
Bet tas neizskaidro to, kāpēc degunradzis ļauj viņai palikt.
Vienīgi... Vienīgi, ja viņam niez kukaiņu dēļ!
Viņš atkal pārvietojas.
Man jādabū vēl kas ēdams pievilināšanai.
Kaut man būtu draugs vēršstrazds.
Vai jebkāds draugs.
Tātad, kad vēršstrazds... degunradzis apgriezās.
Domāju, ka viņa brīdināja viņu, gluži kā Sirmbārdis brīdina mani!
Interesanti. Bet es vaicāju par Deividu.
Nu taču. Stāsti.
Mēs sastrīdējāmies.
Ko tu izdarīji?
Viņš teica, ka vienmēr viņam saku, ko darīt.
Ko tu izdarīji?
Teicu, ka viņš visu laiku baidās.
Tu teici...
Es teicu, ka viņš visu laiku baidās.
Skaidrs. Nu, izklausās, ka abi pateicāt ko tādu, ko nožēlojat.
Tas nav svarīgi, jo man viņu nevajag.
Es atradu degunradzi. Redzēju, ka vēršstrazds viņu brīdina.
Un es to visu paveicu pati.
Un gandrīz tiki samīcīta.
Daba mēdz būt bīstama. Arī tāpēc man tā patīk.
Vienmēr zināju, ka tu esi drosmīga.
Pat, kad biji zīdainis.
Bet vai esi pietiekami drosmīga, lai atzītu kļūdu?
Tad laikam negribi redzēt ziņu, ko Deivids atsūtīja uz mazo...
BZS?
Balkona ziņu sistēmu.
- Pirms tam to dzirdēju nozvanām. - Jā?
Deivida rācija?
Laikam viņš tiešām vairs negrib draudzēties.
Kur tu tā steidzies?
Pameklēšu degunradžu ēdienu pagalmā.
Jā, pameklē pagalmā, bet zini, kur vēl?
Džeinas dzīvoklī.
Redzēju, ka viņas mamma atnesa sukulentus.
Gan viņa ļaus tev tos aizņemties.
Atradīšu tos kur citur.
Zinir normāli uz kādu dusmoties, bet ilgoties pēc viņiem.
- Jā? - Protams. Tā notiek visu laiku.
Zini, mana māsa, mans bijušais, mani bērni.
Bieži vien cilvēki, kas tev visvairāk rūp,
tevi visvairāk sanikno.
Gan jau tev ar Džeinu ir tāpat.
Paldies. Uz redzīti, Dž. kundze.
Tiekamies.
Dž. kundze!
Nekad neticēsiet, cik tuvu biju, lai mani saspiestu degunradzis.
Cik satraucoši.
Nu, zini, es tikko satiku Deividu, un viņš man neko par to neteica.
Tas tāpēc, ka mēs vairs nepildām misijas kopā.
Tiešām? Kāpēc ne?
Mēs sastrīdējāmies.
Zini, ir normāli dusmoties...
Zinu. Jo sevišķi, ja dusmas var izmantot, lai paveiktu ko labu.
Piemēram, dusmojos, ka degunradžus medī to ragu dēļ,
tāpēc centīšos tos glābt.
Lieliski!
Dž. kundze, varat paņemt Deivida rāciju un pateikt, ja redzēsiet degunradžus?
"Katram jābūt atbildīgam par savu dzīvi
un jāizrāda cieņa un mīlestība pret dzīvajām radībām ap mums,
jo sevišķi vienam pret otru."
Es viņam uztaisīju to uzlīmi. Tā teikusi Džeina Gudola.
Izklausās, ka viņa ir gudra dāma.
Varbūt jums ar Deividu abiem jāuzņemas atbildība par savu strīdu?
Nedomāju, ka viņš grib ar mani draudzēties.
Es šaubos.
Lai nu kā, par degunradžiem runājot,
es dzirdēju skaļus trokšņus no trešā stāva gaiteņa.
Man jāapskatās.
Pagaidi, Džeina.
Man ir sajūta, ka tev to vajadzēs.
Nu, pasteidzies, ja negribi, lai degunradzis aizbēg.
Deivid?
Jā, Džeinas mamm?
Tur viss ir kārtībā?
Jā. It kā.
Džeinas šeit nav.
Tas nekas. Es meklēju tevi.
Tev ir sukulenti vai zaļas lapas, ko man aizņemties?
Un ar "aizņemties" es domāju paturēt.
Tu negribēsi tos atpakaļ, kad degunradži būs paēduši.
Tā skaņa bija ap stūri.
Ja vēršstrazds, mūs ieraugot, iekliegsies, zināsim, ka mums taisnība.
- Deivid? - Džeina?
- Domāju, ka tu esi degunradzis! - Domāju, ka tu!
- Tu mani nobiedēji. - Tu mani nenobiedēji.
Mēs pārbaudījām, vai vēršstrazds iekliegsies,
kad tiksim tuvumā degunradzim.
Tā notika pirms tam gaitenī.
Tad vēršstrazds ir tāds kā degunradža trauksmes signāls?
Tā mēs ar Sirmbārdi domājam.
Redzēju, kā degunradzis kasīja galvu
un vēršstrazds ēda kukaiņus no viņa.
Degunradzis ļauj sēdēt virsū, lai atbrīvotos no kukaiņiem?
To es noskaidrošu.
Nu, lai veicas.
- Jā, tev tāpat. - Labi.
Atā.
Jā.
Jā, atā.
- Es nedomāju, ka tu visu laiku baidies. - Nē?
Mēs veicam bīstamas misijas.
Ir normāli mazliet baidīties.
Iedomāties bailīgāko vai ļaunāko, kas varētu notikt,
noteikti palīdz tev izdomāt labus plānus.
- Tā ka piedod. - Paldies.
Tu man gribi ko teikt?
Ko? Tu man saki, ko darīt.
Bet es saprotu, kāpēc.
Tu esi mūsu svarīgo misiju līdere.
Tā ka man žēl.
Bet ne tik žēl kā tev.
Labi, tikpat ļoti žēl.
Kā līdere es to pieņemu.
Vēl kas.
Lūdzu.
Paldies.
Gribi izdomāt jaunu plānu, lai pārbaudītu abas mūsu idejas?
Tikai, ja darīsim to kopā.
Deivida dienasgrāmata.
Pagaršoju degunradža ēdienu, nebija labs.
Tas ir, redzu degunradzi. Gatava izpildīt mūsu plānu? Beidzu.
Esmu gatava, ja tu arī esi.
Ei, vēršstrazd!
Šeit!
Tev bija taisnība, vēršstrazds brīdināja degunradzi. Tava kārta!
Es esmu pie soliņa! Nu, zem soliņa.
Es neesmu sukulents!
Aiziet, milzi. Kurš ir izsalcis?
Sveiki.
Deivid. Salīgi ar Džeinu?
Jā gan. Un kopā izdomājām plānu.
Cik jauki.
Zini, es jums abiem iedošu uzkodas svinībām.
Šī dēļ esmu gatava dalīties saldumos.
Ātrāk! Viņš tuvojas!
Tas bija superīgi.
Skaties, plāns strādā.
Un paveras izcils skats.
Vēršstrazds ēd kukaiņus, bet ne tikai no degunradža muguras.
Knābā tos no ausīm?
Un deguna? Pretīgi.
Varbūt to vajadzētu saukt par sarkanknābja degunbaksti.
Bet vēršstrazds ne tikai ēd kaitēkļus, kas kņudina,
bet arī palīdz degunradzim būt tīram.
Vispretīgākajā iespējamajā veidā.
Un tev bija taisnība arī par brīdināšanu.
Vēršstrazds ir kā otrs acu pāris, kas sargā degunradzi no malumedniekiem.
Viņi ir lieliska komanda.
Tev taisnība, Sirmbārdi. Mēs visi.
Sveiki, bērni.
Sveiki, Dž. kundze.
- Jūs pabeidzāt misiju? - Jā gan.
Un tagad, kad saprotam degunradžus, varam palīdzēt.
Kā?
Gluži kā vēršstrazds - brīdinot par to, kas notiek aiz muguras.
Nu, vai tad tā mums visiem nav jādara? Jāpieskata citam cits?
Citam cits un arī dzīvnieki.
Limonādi?
- Lūdzu. - Paldies.
Un kurš grib kēksiņu ar šokolādes gabaliņiem?
Paldies.
Ko darīs tā kamera?
Novēros degunradžu teritoriju, lai pārliecinātos, ka te nav malumednieku.
Labs plāns. Augšupielādēsim to internetā,
lai visi var palīdzēt sargāt degunradžus.
Vēl labāks plāns.
Šķiet, ka degunradži un vēršstrazdi ir labi draugi.
Viņi ir spēcīgāki kopā.
Pareizi, Sirmbārdi. Mēs arī.
Palīdzi glābt degunradžus!
Deivid, kāpēc tev izslēgta kamera?
Tūlīt sāksies mūsu zvans ar degunradžu ekspertu dr. Metjū Mutindu.
Esmu šeit, bet Millija spēlējās ar manu planšeti, un skaties.
Varbūt atstāj.
Nekādā gadījumā. Man tas jānoņem, pirms...
viņš pieslēdzas.
Par vēlu.
- Sveiks, Metjū! - Sveika, Džeina.
Sveiks, vienradzi?
Tas ir Deivids. Viņš nezina, kā izslēgt filtru.
Vari to izslēgt video iestatījumos.
Paldies, tā ir daudz labāk.
Bija grūta diena.
Sākumā mūs vajāja melnais degunradzis, tad es kļuvu par vienradzi.
Jūs vajāja melnais degunradzis?
Centāmies saprast, kāpēc degunradži ļauj vēršstrazdiem sēdēt uz muguras.
Ko jūs atklājāt?
Ka viņi ir draugi.
Nu, ne gluži.
Melnajiem degunradžiem un sarkanknābja vēršstrazdiem
ir simbiotiskas attiecības.
Ko nozīmē "simbiotisks"?
Ļaujiet parādīt.
Simbiotiskas attiecības ir, kad divas sugas gūst labumu viena no otras.
Sarkanknābja vēršstrazds gūst labumu, ēdot no degunradža muguras,
un degunradzis gūst labumu, jo vēršstrazds to notīra
un brīdina par briesmām tuvumā.
Mēs to redzējām. Par cik melnajiem degunradžiem esat parūpējies?
Par daudziem. Pastāstīšu stāstu par Kitui,
melnā degunradža mazuli, ko izglābām
vienas nedēļas vecumā pēc tam, kad māte viņu bija pametusi.
Pieaugot tie kļūst veselīgāki un stiprāki.
Un apmēram četru gadu vecumā viņš jāaizved
uz vietu, kur viņam ir mazāk kontakta ar cilvēkiem,
kur viņš var kļūt par īstu savvaļas melno degunradzi.
Kā tagad iet Kitui?
Viņš izaudzis vēl lielāks.
Mēs viņu pārvedām uz viņa teritoriju.
Un tur viņš var baroties, augt, veidot ģimeni un droši vien radīt bērnus.
Kas dara pāri melnajiem degunradžiem?
Melnajiem degunradžiem ir trīs galvenie draudi.
Malumedniecība, kad tos medī ragu dēļ.
Otrais ir biotopa zaudējums, cilvēkiem veidojot lauku saimniecības.
Un, visbeidzot, klimata pārmaiņas,
kad lietus ir kļuvis retāks un melnajam degunradzim trūkst ēdiena.
Kad sapratāt, ka gribat palīdzēt dzīvniekiem?
Agrā jaunībā. Pēc tam, kad absolvēju veterināro skolu,
sāku strādāt šeit, Levas dabas aizsardzības dienestā,
kur dažādi dzīvnieki dzīvo kopā harmonijā.
- Ko mēs varam darīt no šejienes? - Pievienoties aizsardzības klubam
vai nodibināt tādu savā skolā.
Globālās kopienas informēšana
nosargās savvaļas dzīvnieku nākamās paaudzes,
lai tie varētu baudīt to, ko laimējies baudīt mums.
- Labas idejas. - Varam aicināt piedalīties citus.
Paldies, Metjū. Nevaru sagaidīt skolu rīt.
Brīnišķīgi.
Man bija prieks aprunāties ar nākamo dabas sargu paaudzi,
kas glābs pasauli.
Atā, paldies par jūsu laiku.
Atā, Metjū.
- Kā mēs sauksim savu klubu? - Varbūt "Kitui klubs"?
Lieliski. Džeina, paskaties uz šo degunradža filtru.
- Forši. Tur ir arī vēršstrazdi? - Tūlīt paskatīšos.
Ei, Džeina. Paskaties.
Tu atradi!
Tulkojusi Līva Trektere