ДЖЕЙН
«Діцерос бікорніс».
Моя черга.
Ми ж наче шукаємо чорного носорога.
А цей майже весь сірий.
Чорний носоріг насправді сірого кольору. Власне, як і білий.
Плутанина, та й годі.
Хтось не вміє добирати назви.
Це чорний носоріг, бо в нього довга загострена губа й круглі вуха.
«Кругловухий носоріг» звучить непогано.
-У них дуже добрий слух. -Або «носоріг зі суперслухом».
Тому нам треба підкрастися до нього дуже тихо.
Підкрастися? Може, спершу складемо якийсь план?
Ти куди? Не бачиш, які в нього великі роги?
Авжеж! Одразу видно, що це хлопчик.
Вони мають товщі роги й частіше тримаються на самоті.
Ходімо, Девіде!
Джейн, чекай!
Ти ж казала, що носороги мають лихий норов.
Так, але вони в цьому не винні.
Раніше носорогів були сотні тисяч,
але через браконьєрів
їх лишилось у світі менш як 6 000.
Хто такі браконьєри?
Порушники закону, які полюють на носорогів, щоб добути їхні роги.
Тоді я б на їхньому місці теж був непривітний.
Бачиш, у нього на спині пташка?
Це червонодзьобий буйволовий шпак.
Бо в нього червоний дзьоб? Оце справді гарна назва.
Чомусь носороги дозволяють їм сидіти в себе на спині.
І якщо ми з’ясуємо чому,
то придумаємо, як їм допомогти?
Саме так. Треба зрозуміти носорогів, щоб допомогти їм.
Цей шпак щось клює. Схоже, він це їсть.
-Треба підкрастися. -Треба придумати якийсь план.
Підкрастися – це і є план.
Який же це план?
Що таке, Сивий?
-Ой-ой! -Новий план – тікаємо!
Ти як?
Добре. Треба вертатися до носорога.
Ти, бачу, поранилась.
Це просто подряпина. Не гаймо часу. Ходімо.
-Може, краще її перев’язати. -Усе гаразд.
Добре. То, може, таки складемо план?
Тільки справжній.
А не «підкрадемося до носорога, може, він нас не затопче».
У нас був план.
Я майже роздивилася, що робив той шпак,
-аж тут ти здійняв галас. -То що, це я винен?
Носоріг нас не бачив,
поки ти не почав голосно балакати про план.
Якби в нас був план,
то нас би не «зносорожило».
Девіде, немає такого слова.
А от і є. Це коли тебе ледь не збило носорогом.
«Зносорожило».
-Сивий, а ти що скажеш? -Ага. Ти за кого?
Якщо хочеш допомагати тваринам,
перестань усього боятися.
Якщо хочеш, щоб я тобі допомагав, перестань мені весь час наказувати.
Якби я тобі не наказувала, ми б нічого не зробили!
Привіт. Ти забула свою мавпочку.
Це шимпанзе.
І дякую.
Усе гаразд?
Усе чудово, місіс Джей!
А у вас як справи?
О, та нічого, не скаржуся.
Розповідай – за якою дикою істотою ви сьогодні ганяєтесь?
«Діцерос бікорніс».
Підкажи мені, хто це.
Він схожий на сучасного трицератопса.
Принаймні Девід так би сказав.
Сучасний трицератопс.
Це носоріг?
Правильно. Його наукова назва – «Діцерос бікорніс».
Хочемо з’ясувати, чому він дозволяє червонодзьобому шпаку
сидіти в себе на спині.
-Цікаве запитання. -Добрий день, місіс Джозеф.
Привіт!
-Це вам подаруночок. -Мені? Дякую.
З шоколадними крихтами.
Оце ти, Алексе, заходився пекти.
Ага. А наступного тижня будемо робити пироги.
Пироги? Скоріше б.
-Дякую. -Бувайте.
Знаєш, я його познайомила з чудовою сусідкою
з другого поверху – вона теж любить готувати.
То є якісь ідеї, чому носоріг дозволяє цій пташці сидіти на ньому?
Поки що нема, але я хочу це зрозуміти, щоб йому допомогти.
Може, непогано було б мати партнера
в такій важливій справі.
Саме так, тому в мене є Сивий.
Авжеж.
-Бувайте, місіс Джей. -Бувай.
Отже, носороги їдять листяну зелень,
гілочки й... сулу-кенти?
І що воно таке?
Іди розкажи це Джейн.
-Ні. Я все робитиму сам. -Справді?
Чому? Ви що, посварились?
Так. Начебто.
А хто ж тебе врятує, якщо будеш у біді?
-Не треба мене рятувати. -Тебе завжди треба рятувати.
Ні, не треба.
До того ж у мене є план.
Оце і є твій план?
Ні. На це я записуватиму результати дослідження.
Зв’яжися з Джейн.
Це ж твоя найкраща подруга.
-Тепер моя найкраща подруга – це ти. -Моя найкраща подруга – Камая.
А ти можеш бути моїм майже найкращим другом.
Без рації я з Джейн не зв’яжуся, правильно ж?
Щось бачиш?
Може, глянемо біля смітників?
Ховайся!
Привіт, Девіде! Ти шукаєш Джейн?
Ні. Узагалі-то я шукаю носорога. Ви його тут не бачили?
Поки не бачила. Видивлятимусь.
Місіс Джозеф, а ви знаєте, що таке «сулукент»?
Хочеш сказати – «сукулент»?
Ну, це така рослина.
Ти шукаєш якийсь конкретний сукулент?
Точно не знаю.
Я читав, що їдять чорні носороги.
Сукуленти й листяну зелень.
О. Ну, там біля садового сарайчика,
здається, росте якась листяна зелень.
Піду перевірю.
-Дякую, місіс Джей! -Будь ласка.
Мені здалося, що там сліди носорога.
За тим кущем?
Ага, але їх там немає. Хибна тривога.
Може, є біля садового сарайчика?
Пізніше перевірю.
Добре.
Дякую, місіс Джей!
-Привіт, Лорен. -Добридень.
-Кажуть, на тому тижні будуть пироги. -Угу, приймаю замовлення.
Ви любите солодкі чи солоні?
-Хай буде сюрприз! -Добре.
Але солодке я люблю.
Не дивно, що надворі ми його не бачили.
Сусідці це не сподобається.
Ти це бачив?
Шпак скрикнув, коли нас побачив.
Це він попередив носорога?
Можливо, шпак працює для нього сигналізацією.
І, бачу, добре працює.
Ну, швидше.
Девідів журнал. Уже майже обід.
Я біля садового сараю.
Знайду сукуленти чи листяну зелень
і підманю на них носорога,
побачу, що робить пташка в нього на спині.
І дізнаюся раніше за Джейн.
Чудово.
Є.
Ледве втекли.
А Девід де?
Мабуть, сидить у своїй безпечній кімнаті.
Ясно. Що сталось?
Я знайшов носорога.
Чи то він мене знайшов.
Він ніби чухається. Але чому?
Треба підкрастися ближче.
Зараз покладу приманку.
У носорога на спині не тільки шпак.
Його обсіли комахи! Тепер і я чухаюсь.
Фу, то ось що шпак раніше їв!
Комах зі спини в носорога!
Може, він любить там сидіти, бо зручно ласувати комахами.
Але чому ж носоріг йому це дозволяє?
Хіба що через комах йому свербить!
Він знову тікає.
Треба знайти ще корму для приманки.
Якби ж і я мав друга-шпака.
Або хоч якогось друга.
А коли шпак скрикнув... носоріг обернувся.
Думаю, він його попереджав, як Сивий попереджає мене!
Як цікаво. Але я питала про Девіда.
Ну, розповідай уже.
Ми посварились.
Що ж ти зробила?
Він сказав, я йому весь час наказую.
А ти що зробила?
Сказала, він усього боїться.
Ти сказала...
Сказала, що він усього боїться.
Ясно. Ну, схоже, ви обоє шкодуєте про те, що сказали.
Та байдуже, бо він мені не потрібен.
Я знайшла носорога. Бачила, як шпак його попередив.
І все це я зробила сама.
Тільки тебе ледь не розтоптали.
Природа буває небезпечна. Це мені теж до вподоби.
Я завжди знала, що ти хоробра.
Іще змалечку.
Та чи достатньо ти хоробра, щоб вибачитись?
Значить, тобі нецікаво, що там Девід надіслав через...
БСП?
Балконну систему повідомлень.
-Я чула, як вона брязкала. -Справді?
Девідова рація?
Видно, він таки не хоче більше дружити.
Гей, куди це ти так поспішаєш?
Пошукаю у дворі корм для носорога.
Так, можеш пошукати у дворі, а ще знаєш де можна?
У квартирі Джейн.
Я бачила, як її мама недавно несла додому сукуленти.
Думаю, вона дозволить їх узяти.
Знайду десь в іншому місці.
Знаєш, це нормально – злитися на людину й водночас скучати за нею.
-Справді? -Авжеж. У мене так часто буває.
З сестрою, з колишнім чоловіком, з дітьми.
Нерідко ті люди, яких ти найбільше любиш,
здатні найсильніше тебе розізлити.
Думаю, у вас із Джейн так само.
Дякую. Ще побачимось, місіс Джей.
Сподіваюсь.
Місіс Джей!
Ви не повірите – мене мало не розчавив носоріг.
Як захопливо.
Я тут щойно бачила Девіда, але він про це й не згадав.
Це тому, що ми з Девідом більше не ходимо на завдання разом.
Справді? Чому ж так?
Ми посварились.
Знаєш, це нормально – злитися на...
Знаю. Особливо якщо спрямувати злість на щось корисне.
Я от злюся, бо на носорогів полюють браконьєри,
тому хочу їх урятувати.
Чудово!
Можете взяти Девідову рацію й повідомити, як побачите носорога?
«Усі ми маємо брати на себе відповідальність за власне життя
і передусім поважати та любити всіх живих істот, які нас оточують,
особливо одне одного».
Це я для нього зробила наклейку зі словами Джейн Ґудолл.
Вона, мабуть, дуже розумна жінка.
Може, й тобі, й Девіду варто взяти на себе відповідальність за сварку?
Думаю, він більше не хоче дружити.
О, сумніваюсь.
Так от, про носорогів –
я чула якийсь голосний шум у коридорі на третьому поверсі.
Піду перевірю, що там.
Джейн, чекай.
Передчуваю, що тобі це ще знадобиться.
Ну, поквапся, щоб той носоріг не втік.
Девід?
Так, мамо Джейн?
У тебе там усе гаразд?
Ага. Начебто.
Джейн немає вдома.
Та нічого. Я взагалі-то вас шукав.
Можете позичити сукулентів або листяної зелені?
Тобто віддати назавжди.
Після носорога ви навряд чи схочете їх забрати.
Звук ніби з-за рогу.
Якщо шпак нас побачить і закричить, значить, ми мали рацію.
-Девід? -Джейн?
-Я думав, ти носоріг! -А я думала, що ти!
-Ти мене налякав. -А ти мене – ні.
Ми хотіли побачити, чи закричить шпак, якщо підійти до носорога.
У коридорі вже таке було.
То що, шпак таким чином попереджає носорога?
Ми з Сивим так вважаємо.
Я бачив, як носоріг чухав голову,
а потім шпак їв з нього комах.
То носоріг його пускає на себе, щоб позбутися комах?
Саме це я й хочу з’ясувати.
Що ж, удачі.
-Ага, тобі теж. -Добре.
Бувай.
Ага.
Так, до побачення.
-Я не вважаю, що ти всього боїшся. -Справді?
Наші завдання небезпечні.
Побоюватися – це нормально.
Ти думаєш про найстрашніше, що може статись,
і завдяки цьому вигадуєш чудові плани.
-Тож пробач мені. -Дякую.
А ти мені нічого не хочеш сказати?
Що таке? Ти ж і справді мені наказуєш.
Але я розумію чому.
Ти керуєш нашими важливими завданнями.
Тому й ти мені пробач.
Але я вибачаюся менше.
Ну, добре – не менше, так само.
Як керівниця, я це приймаю.
І ось іще.
Тримай.
Дякую.
Придумаєш новий план, як перевірити наші ідеї?
Тільки якщо разом.
Девідів журнал.
Я куштував носорогів корм – дуже несмачно.
Хотів сказати, я бачу носорога. Готова втілювати наш план? Прийом.
Так, якщо й ти готовий.
Агов, шпаче!
Сюди!
Шпак попередив носорога про мене, як ти й казала. Твоя черга!
Я біля лавки! Точніше, під лавкою.
Я не сукулент!
Ану, хто в нас тут голодний?
Вітаю.
Девіде. Ви з Джейн помирилися?
Так. І разом придумали план.
Як чудово.
Знаєш що? Пригощу вас із нею, щоб це відсвяткувати.
З такої нагоди поділюся своєю випічкою.
Швидше! Уже близько!
Як же це було круто.
Глянь, наш план подіяв.
Звідси чудово все видно.
Шпак їсть комах, але не лише зі спини в носорога.
Він їх дістає з вух?
І з носа? Яка гидота.
Може, краще б його назвати червонодзьобим носоколупачем.
Але шпак не просто ласує надокучливими комахами,
а ще й чистить носорога.
У надзвичайно бридкий спосіб.
І ти теж мала рацію – він його попереджає.
Шпак видивляється й допомагає захистити носорога від браконьєрів.
У них плідна співпраця.
Так, Сивий. І в нас теж.
Ви тут, дітки?
Тут, місіс Джей.
-Ну що, ви завершили своє завдання? -Так.
Тепер ми розуміємо носорогів і можемо їм допомогти.
Як саме?
Так само, як і шпак – будемо їх пильнувати.
Нам усім варто так робити, хіба ні? Пильнувати одне одного.
І одне одного, і тварин теж.
Лимонаду?
-Тримайте. -Дякую.
А кому ще мафін з шоколадними крихтами?
Дякую.
Для чого ця камера?
Стежити за територією носорога, щоб бачити, чи нема тут браконьєрів.
Гарний план. Зробимо трансляцію онлайн,
щоб усі охочі могли стежити за носорогом.
А цей план ще кращий.
Схоже, у носорога зі шпаком дуже міцна дружба.
Разом вони точно сильніші.
Так, Сивий. І ми теж.
Урятуймо носорогів.
ДЖЕЙН
Девіде, чому ти без відео?
От-от подзвонить доктор Метью Мутінда, знавець носорогів.
Я тут, але Міллі погралася з моїм планшетом – і от, подивись.
Може, так і залиш.
Та нізащо. Треба це прибрати, поки...
...він не подзвонив.
Пізно.
-Вітаю, Метью! -Привіт, Джейн.
Привіт, єдинорожику?
Це Девід. Не знає, як вимкнути цей фільтр.
Можна вимкнути в налаштуваннях відео.
Дякую, так набагато краще.
Важкий був день.
Спершу тікали від чорного носорога, а потім я став єдинорогом.
Ви тікали від чорного носорога?
Хотіли з’ясувати, чому в носорогів на спині сидять шпаки.
І що ж ви дізнались?
Що вони дружать.
Ну, не зовсім.
Між чорними носорогами й червонодзьобими шпаками
існують відносини симбіозу.
Що значить «симбіоз»?
Ось, зараз покажу.
Симбіоз – це коли два різні види приносять одне одному користь.
Шпак має користь, бо харчується комахами зі спини носорога,
а носоріг – бо шпак допомагає йому чиститись
і попереджає про небезпеку.
Ми це бачили. А про скількох носорогів ви піклувались?
Про багатьох. Можу розповісти про Кітуї.
Це чорний носорожик, якого ми врятували,
коли йому був усього тиждень, бо його покинула мама.
Вони ростуть і стають здоровішими й сильнішими.
Десь у чотири роки його треба переселити туди,
де він менше контактуватиме з людьми
і зможе стати справжнім диким чорним носорогом.
То як там Кітуї тепер?
Він дуже виріс. Ми переселили його на власну територію.
Там він може їсти, рости, завести власну сім’ю, а можливо, й дітей.
Що шкодить чорним носорогам?
Для них є три основні загрози.
Перша – браконьєри, що полюють на них заради їхніх рогів.
Друга – втрата територій, на яких люди створюють сільськогосподарські угіддя.
І третя – зміна клімату,
бо через зменшення кількості опадів чорним носорогам бракує поживи.
Коли ви вирішили допомагати тваринам?
Ще в дитинстві. Закінчивши ветеринарне училище,
я почав працювати тут, у природному заповіднику «Лева»,
де гармонійно співіснують різноманітні тварини.
-Що можемо зробити ми? -Вступити в природоохоронний гурток
або ж заснувати його у своїй школі.
Якщо світова спільнота буде більш обізнаною,
це захистить майбутні покоління диких тварин
і дасть їм змогу насолоджуватися життям так само, як ми.
-Гарна ідея. -Залучимо ще й інших дітей.
Дякую, Метью. Хочу вже скоріше в школу.
Це чудово.
Радий був поспілкуватися з наступним поколінням захисників природи,
які врятують наш світ.
Бувайте, і дуже дякую вам за увагу.
Бувайте, Метью.
-То як назвемо наш гурток? -Може, «гурток імені Кітуї»?
Чудово. Джейн, дивись, який фільтр з носорогом.
-Непогано. А зі шпаком щось є? -Зараз гляну.
Джейн, подивись.
Знайшовся!
Переклад субтитрів: Тетяна Ткаченко