"Рангифер тарандус."
Джейн, колко време ще се крием? Вкочаних се!
Колкото налага мисията. - Не може ли да я изпълним на топло?
Карибуто живее на север. Чувам нещо.
Къде се криеш?
Не е смешно. И нали се крием?
Млъкнете.
Защо ти си с готината дегизировка? - Аз я направих. Другия път ще е твоя.
Върнете се в укритията си, за да разберем
защо карибуто никога не се задържа на едно място задълго.
Може би се движи, за да се топли.
Възможно е.
Добре, Сивобрадко.
Приемам облога.
Това еленче ли е? - Малко карибу е.
Карибуто е северен елен. - Какво?
А това е баща му. - Майка му.
Как разбра? - Рогата на мъжките падат всяка есен.
Женските имат и през зимата.
Прекрасни са.
Жалко, че броят им постоянно намалява. - Трябва да им помогнем.
За целта трябва да разберем защо не се задържат на едно място.
Виж. Майка му го кара да тръгва. Защо?
Уплаших го. Ще се изгуби. Трябва да го отведем при майка му.
Помогни ми да се съблека.
Бързо, ще го изпуснем! - Е, да, бяга с четири крака.
Чакай, бебче!
Много е бързо.
Но майка му може да го настигне. И идва с подкрепление.
Стадо карибута.
Да се бяха заседели на едно място. А сега? - Пази се да не те прегазят.
Невероятно.
Вярно, че не се спират.
Как да ги накараме да се върнат и да ги изучим?
Като се скрием!
Вече не играя!
Джейн, стига вече, къде си?
Дядо!
Дядо Джеймс?
Радвам се да те видя!
Виж ти. Здравей, Дейвид.
Здравей, Джейн.
Момент да се освободя.
Не си ли на работа?
Не, днес съм доброволец в обществената кухня.
Но...
Изглежда вкусно.
За мен ли е? - Приготвих обяд за всички.
И ти си поканена, Джейн.
Благодаря, но нямаме време. Издирваме Рангифер тарандус.
Това е научното име на карибуто. Мисията е много важна.
Но аз бих хапнал. - Постоянно си гладен.
Искам да ми разкажете повече за мисията за карибу.
Може да спрем за малко.
Знаех си.
Това Сивобрадко ли е?
Да, бяхме се скрили в гората.
Е, някои се криехме.
Други хвърляха снежни топки.
Засрами се, Сивобрадко.
Хайде, елате.
После тичахме със стадо карибу.
По-скоро бягахме от него.
Карибуто може да надбяга кола.
Да, но само на кратки разстояния.
Представете си: зад нас - стадо карибу. Отпред - замръзнал поток.
Но се досетих какво да направя.
Какво направи?
Нищо. Елените ни прескочиха.
Почти прелетяха.
Трябва да разберем защо бягат.
Да, не се задържат на едно място задълго.
Голяма мистерия.
Може би търсят храна.
Възможно е, но имаха какво да ядат, когато майката побягна.
Да се върнем към мисията, Дейвид.
Ако търсят храна, остана ни доста.
Да разчистим масата, деца.
Благодаря за обяда, татко. - За нищо.
Трябва да измислим план.
Защо хвърляш храната?
Всичката.
Защото се нахраних.
Оставих си място за десерта.
Нали има десерт?
Всяка година се изхвърлят милиарди тонове храна.
Какво намекваш?
Че ако ти остане храна от обяда, може да я запазиш за по-късно.
Точно така.
Хладилникът е пълен.
Кевин, не си ли им разказвал историите?
Ами...
Нали не си ги забравил?
Какви истории, скъпи?
Като тези, които ни четеш вечер ли?
Татко, може ли друг път да поговорим за това?
Ясно, значи никога.
Ние трябва да продължим мисията си.
Не разбрах дали има десерт.
Карибутата, Дейвид. Благодаря за обяда, дядо Джеймс.
Беше много вкусен. Даже и салатата.
Пак заповядай.
Не се показвай. Ако ни видят, отново ще избягат.
Няма ги.
Да ги потърсим.
И тук ги няма.
За какви истории говореше дядо?
Не знам. Защо не го попита?
Защото папи реагира странно.
Карибутата.
Пак ли?!
Да ги последваме. Хайде!
Може ли да си играя в стаята?
Искате ли кафе?
Вода?
Отивам да си играя с Мили.
Сега се връщам.
Ще ги изпуснем.
Къде отиваш, дядо?
Канех се да отида в обществената кухня по-рано.
Намерихте ли карибутата?
Пак ни избягаха.
Скриваме се, но те ни виждат и хукват.
Нужен ни е нов план. Хрумва ли ти нещо, дядо?
Да.
Знаеш ли, че карибутата са свързани с нашите предшественици, с дедите ни?
Мои деди ли са, щом съм осиновен?
Семейството си е семейство, както и да е създадено.
Свързан си с биологичните си родители и техните деди
и с нашето семейство и нашите деди, разбираш ли?
Да.
Нашият род е дене.
Какво означава "дене"?
Дене е един от туземните народи в родината на карибуто.
Още един въпрос.
Какво е "туземен"?
Народът, който пръв е обитавал дадено място,
преди да се заселят и други народи със своите обичаи.
Елате с мен.
Разказвах тази история на баща ти, когато беше малък.
Всичко започнало много отдавна, в зората на света.
Тогава хората нямали неща
като електричество, течаща вода и жилищни сгради.
Също като животните в гората, те разчитали на връзката си със земята,
за да са живи и здрави.
Но оцеляването било трудна задача.
Дене искали да се погрижат народът да просъществува дълго.
Организирали важна среща
с животните, с които делели земята и гората.
Народът ни попитал:
"Какво да направим, че родовете ни
да живеят в мир с вас за години напред?".
Карибуто отговорило:
"За да са здрави хората и животните,
трябва заедно да се грижат за земята.
Може да ползвате кожите ни, за да ви сгряват,
и рогата ни, за да ви служат за сечива,
но трябва да сте почтителни и да вземате само каквото ви е нужно,
нищо излишно.
Нищо не бива да се прахосва.
Както ние делим земята с вас,
така и вие трябва да се научите да споделяте с околните.
Което ви е излишно, раздайте на тези, които нямат достатъчно.
И предавайте уроците за грижата за земята
на своите деца,
за да ги предават и те на своите и така нататък".
Всеки е отговорен
за предаването на познанията на следващите поколения.
Но след много години
много народи, не само дене,
заживели на тази земя.
Изсичането на горите се отразило на животните в тях.
И до ден днешен народът дене се бори за оцеляването на карибуто.
Защото и ние сме оцелели благодарение на елените.
Защо не си ми разказвал тази история?
Мисля, че я бях забравил.
Когато бях на твоите години, дядо ти ми разказваше много поучителни истории.
Помниш ли другите?
Сигурно. Дядо, ще ми помогнеш ли?
С удоволствие.
Може ли и аз да слушам? - Разбира се.
А може би карибутата бягат,
защото изсичат горите им, като в историята?
Да няма къде да живеят, също води до измирането им.
Но как да докажем, че затова не се задържат никъде?
Може да ги отведем на безопасно място,
където има храна, дървета и всичко, което им трябва, за да имат дом.
Планът ви ми харесва.
Да се захващаме за работа. - Първа стъпка - да намерим карибутата.
Чао, дядо Джеймс. - Благодаря за обяда.
Ето ги.
Остава да намерим сигурно място.
Сещам се за едно.
И да измислим как ще ги подмамим натам.
С остатъците от обяда.
Дейвид, взехме стръвта. Виждаш ли карибутата?
Да.
Тръгват нанякъде.
Побързай! Ще избягат.
Дейвид?
Ето ме.
Заклещих се, не мога да тръгна след тях.
Можеш ли да ги догониш и да ги подмамиш обратно със стръвта?
Върни ги. Другото остави на мен.
Не мога да се измъкна. Карибутата бягат!
Да! Сивобрадко, получава ти се!
Идват насам.
Право към мен.
Май ще имаш карибуцицина.
Схващаш ли? От "карибу" и "цицина".
Добре ли си?
Джейн, отиват към теб.
Виждам ги. Храната ги привлече към убежището.
От хапка на хапка стигнаха дотук.
Гризват по малко от всяко парче.
Защо не изяждат всичко?
Не знам, но сега няма да побягнат.
Много са сладки.
Спрете, не си...
...отивайте.
Джейн. Тук сме.
Къде са карибутата? - Избягаха.
Още не знаем защо все бягат.
Ще разберем.
Много мило от тяхна страна да оставят храна.
Споделят. Като в историята на дядо ти.
Може ли да погледна?
"Как нашите решения се отразяват на идните поколения?"
Джейн Гудол? - Да.
Карибуто е казало на хората дене
да вземат от земята само нужното, нищо излишно.
Така всички ще оцелеят.
Да.
Виж!
Стадото пристигна. - Скрий се!
Изяждат каквото им оставиха.
Вземат каквото им трябва и продължават нататък.
И оставят за другите.
Трябва да правим като тях.
Да, трябва.
Хрумна ми нещо.
Още храна за обществената кухня.
Ще засити много гладуващи.
Маси чо.
Означава "благодаря". - За нищо, дядо.
Заделихме и бисквити. Но не помня защо.
Зачитане, споделяне и...
Отговорност.
Довечера ще ти разкажа тази история. Ще последват и други подобни.
И на теб ще ги разкажа.
А на мен? Дано да има и други за животни. - Намират се.
Чакай да чуеш онази за лисиците.
Дали ще е от полза за елените, ако повече хора знаят историите?
Разказването пренася познанията на предците.
Ако хората знаят за карибуто,
може да са по-разумни и внимателни, когато вземат дарове от земята.
Сега разбирам.
И аз.
Ще има голяма полза.
Ще те закарам. - Благодаря.
Животните ни учат на много неща.
И трябва да ги споделяме, а не да повтаряме същите грешки.
Сивобрадко!
Да спасим карибуто!
Дейвид! Къде си? - Сега, сега.
Какво ядеш? - Остатъци. Втория път са още по-вкусни!
Запази ми. Ще дойда след разговора със Стар Гоше.
Ето я.
Стар!
Здравейте!
Дейвид, май си с пълна уста.
Тези ли? Рога на мъжко карибу.
Защо рогата на женските падат по различно време?
Женските ги имат и през зимата, защото, докато са бременни,
чрез тях показват надмощие, за да опазят храната си.
Супер. Извинявай за одеве - прегладнях след цял ден гонене на карибута.
Много бягат!
Чудехме се защо е така.
Какво открихте?
Карибуто взема от дадено място само каквото му трябва, другото оставя.
Така е.
Някои стада се местят заради климата.
Други - в търсене на нов източник на храна.
Ти къде работиш с тях?
В този регион. Създадохме родилно отделение "Клинзе-За".
Как така родилно?
Оградили сме голяма площ
и изолираме там бременни женски.
Така раждат малките си на безопасно място.
След това ги пускаме в природата.
Защо трябва да ги пазите? - Когато са из планините,
а са още малки, стават лесна плячка за хищниците.
В родилното са в безопасност. - Храниш ли ги?
Да. - Завиждам ти!
Защо избра да им помагаш?
Преди много години старейшините ни казваха да не ги ловуваме, защото са намалели.
Хранехме се с месо от лос, помагах на мама да го мие и реже.
Знам колко труд изисква това.
Не се бях замислял.
Че кой се замисля! Обикновено го купуваме от магазина.
Но когато знаеш колко труд е вложен,
докато стигне в чинията, се учиш да уважаваш животното повече.
И да вземаш само колкото ще изядеш.
Разбрал си, Дейвид.
Защо броят им намалява?
Виждате ли това? Голямата беда е, че остават все по-малко гори.
Намесата ни съсипва баланса в природата. Но можем да го възстановим.
Важно е да не забравяме, че и ние, като карибуто, сме вид.
Ние сме хора, трябва да действаме съвместно.
С какво да помогнем?
Разкажете какво научихте днес.
Изхвърляйте по-малко.
Говорете с родителите или попечителите си
и идете на местното бунище, където се изхвърля боклукът.
Разхищението и отпадъците влияят на природата.
И вредят на местообитанието на карибуто и на другите видове, включително на нашия.
Като гледам боклука, ми се иска да намаля моя.
Не бях виждал бунище. Сигурно вони ужасно. - Вероятно си прав. И аз не бях виждала.
Благодаря ти, че разговаря с нас за карибуто, Стар.
И аз благодаря. За мен беше удоволствие.
Чао, Стар. - До скоро.
Съветвам те да побързаш, Джейн. Скоро нищо няма да остане.
Почти свърши.
В ПАМЕТ НА ДЖОРДЖ БЛОНДИН (1923-2008), СТАРЕЙШИНА
Превод на субтитрите Анна Делчева