Jane, hvor længe skal vi gemme os?
Det er så koldt.
Indtil vi har fuldført missionen.
- Kan vi udføre missionen et varmt sted? - Rensdyr lever kun nordpå.
Jeg hørte vist noget.
Hvor gemmer du dig egentlig?
Hey!
Det er ikke sjovt, Gråskæg. Og vi skal jo gemme os.
Stille, I to.
Hvorfor har du det seje kamuflagekostume?
Fordi jeg lavede det.
Du må få det næste gang.
Gå tilbage til jeres gemmesteder, så vi kan finde ud af,
hvorfor rensdyr altid er på farten og ikke bliver på samme sted ret længe.
De er nok altid på farten for at holde varmen.
Det er muligt.
Okay, Gråskæg.
Udfordring er accepteret.
Er det en lille ren?
Det er et lille rensdyr.
- Rener og rensdyr er det samme dyr. - Hvad?
- Og der er dens far. - Mor.
- Hvordan ved du det? - Hannerne smider geviret hvert efterår.
Kun hunnerne beholder dem om vinteren.
De er smukke.
Det er så trist, at der hvert år er færre og færre af dem.
Vi må hjælpe dem.
Derfor skal vi finde ud af, hvorfor de altid er på farten,
så vi kan forstå rensdyrene.
Se.
Hendes mor vil have, hun går videre. Men hvorfor?
Åh nej. Jeg skræmte hende. Hun farer nok vild.
Vi må hjælpe hende tilbage til sin mor.
Hjælp mig ud af det her.
Kom, hun slipper væk.
Selvfølgelig gør hun det. Hun har to ben mere, end vi har.
Vent, unge!
Hun er hurtigere end os.
Men ikke hurtigere end sin mor, og hun har taget forstærkninger med.
En flok rensdyr.
Gid de blev det samme sted.
- Hvad nu, Jane? - Pas på, du ikke bliver rendt over ende.
Utroligt.
Rensdyr står aldrig stille.
Hvordan får vi dem tilbage, så vi kan finde ud af hvorfor?
Ved at gemme os igen!
Jeg vil ikke lege længere.
Helt ærligt, Jane, hvor er du?
Bedstefar!
Bedstefar James?
Bedstefar, det er skønt at se dig.
Jamen dog. Goddag, David.
Goddag, Jane.
Det tager et øjeblik af få den af.
Er du ikke på arbejde i dag?
Nej, jeg skal arbejde som frivillig i folkekøkkenet senere.
Men...
Det her ser lækkert ud.
- Til mig? - Jeg har lavet frokost til alle.
Også til dig, hvis du har lyst, Jane.
Tak, men vi kan ikke holde pause.
Vi har travlt med at spore Rangifer tarandus.
Det er rensdyrs videnskabelige navn, og det er en meget vigtig mission.
- Men jeg er sulten. - Du er altid sulten.
Jeg vil gerne høre mere om den rensdyrmission.
Vi kan godt holde en kort pause.
Det vidste jeg, I kunne.
Er det Gråskæg?
Ja, vi havde alle gemt os i skoven.
Tja, nogen af os gemte os.
Og nogen af os kastede med snebolde.
Fy, Gråskæg.
Lad os gå indenfor.
Og så løb vi med en rensdyrflok.
Vi løb nærmere fra en rensdyrflok.
Vidste du, de kan løbe så hurtigt som en bil?
Ja. Men kun på korte afstande.
Forestil jer det her: Rensdyr bagved os.
Frossen å foran os.
Jeg vidste, hvad jeg måtte gøre.
- Hvad gjorde du? - Ingenting. Flokken sprang hen over os.
Det så ud, som om de fløj.
Men vi skal stadig finde ud af, hvorfor de altid er på farten.
Ja, de bliver ikke det samme sted ret længe.
Det lyder som et stort mysterium.
De leder måske efter mad.
Måske, men der var stadig meget mad tilbage,
da det lille rensdyrs mor puffede hende væk.
Lad os fortsætte missionen, David.
Tja, hvis de leder efter mad... ...har vi masser tilbage.
Okay. Lad os rydde af bordet, børn.
- Tak for frokost, far. - Selv tak.
Når vi kommer udenfor, må vi lægge en plan.
Hvorfor smider I alt det ud?
Og det der?
Fordi jeg er mæt.
Og jeg gemmer plads til dessert.
Der er dessert, ikke?
Det er derfor, over en milliard tons mad går til spilde hvert år.
Hvad mener du?
Det betyder, at hvis du tog for meget mad til frokost,
kunne du pakke resten væk til senere.
Nemlig.
Men vi har masser.
Kevin, har du ikke fortalt dem historierne?
Tja...
Du har ikke glemt dem, vel?
Historier? Hvilke historier, skat?
De historier, du læser for os, før vi skal sove?
Hør, far, kan vi tale om det her senere?
Ja, hvilket betyder, at vi aldrig skal tale om det.
Vi må hellere tage tilbage til rensdyrene.
Men jeg fik ikke svar på, om der er dessert.
Rensdyrene, David.
Tak for frokosten, bedstefar James.
Det smagte rigtig godt. Selv salaten.
Selv tak.
Bliv nede. De må ikke se os. Ellers løber de væk igen.
Her er ingen.
Lad os lede videre.
Og ingen rensdyr her.
Hvad tror du, at min bedstefar mente med "historierne"?
Det ved jeg ikke. Hvad med at spørge ham?
Pappa opførte sig ret mærkeligt.
Rensdyrene.
Ikke igen.
Vi må følge efter dem. Kom.
Må jeg gå ind og lege på mit værelse?
Har I lyst til kaffe?
Vand?
Jeg går ind til Millie.
Giv mig et øjeblik.
De slipper væk.
Hvor skal du hen, bedstefar?
Jeg ville tage hen til folkekøkkenet lidt tidligere.
Fandt I rensdyrene?
De slap fra os igen.
Hver gang vi finder dem, stikker de af.
Vi har brug for en ny plan.
Har du nogle idéer?
Jeg har et par stykker.
Ved du, rensdyr har en særlig forbindelse til vores forfædre,
vores familie?
Er de også min familie, hvis jeg er adopteret?
Familie er familie, ligegyldigt hvilken form den har.
Du er forbundet til din biologiske familie og dine forfædre,
og du er forbundet til vores familie og vores forfædre.
Okay.
Vores familie er Dene.
Hvad betyder Dene?
Dene er et af de oprindelige folkeslag, som bor, hvor rensdyrene lever.
Jeg har endnu et spørgsmål.
Hvad betyder oprindelig?
De første mennesker, som bor et sted, som var der,
før andre mennesker slog sig ned, og som har deres egen særlige levevis.
Kom med mig.
Jeg plejede at fortælle din far denne historie, da han var barn.
Det hele begyndte for meget længe siden,
da verden stadig var ny.
Dengang havde folk ikke ting
såsom elektricitet og rindende vand og etageejendomme.
Som alle dyrene i skoven
var de afhængige af deres forhold til jorden
for at holde sig i live.
Men det var en kamp at overleve.
Dene-folket ville sørge for, at vort folk havde en lang og lys fremtid.
Derfor arrangerede de et vigtigt møde mellem dem
og de dyr, som de delte jorden og skoven med.
Og vort folk spurgte:
"Hvordan kan vi sørge for, at vores familier
kan leve sammen med jer i mange år fremover?"
Og til det svarede rensdyrene:
"Hvis mennesker og dyr skal forblive sunde og raske,
må vi samarbejde om at passe på jorden.
I må bruge vores pels til tøj, så I kan holde varmen,
og vores gevirer, så I kan lave de redskaber, I skal bruge,
men I skal udvise respekt ved kun at tage, hvad I har brug for,
og intet andet.
Intet må gå til spilde.
Og ligesom vi deler jorden med jer,
skal I huske at dele med andre omkring jer.
Det, som I har for meget af, kan gives til dem, der har for lidt.
I skal også fortælle disse leveregler om, hvordan man passer på jorden
til alle jeres børn,
så de kan fortælle dem til alle deres børn og så videre."
Det er alles ansvar
at sørge for, at denne viden bliver delt med kommende generationer.
Men efter mange flere år
begyndte mange mennesker, ikke blot Dene-folket...
...at bo på jorden.
Når skovene forstyrres, bliver dyrene, der bor der, det også.
Og Dene-folket arbejder stadig hårdt for at beskytte rensdyrene.
Som rensdyrene gjorde for os.
Hvorfor har du aldrig fortalt historien før, pappa?
Tja, jeg havde vist glemt den.
Din bedstefar fortalte mig mange vigtige historier,
som den med rensdyret, da jeg var din alder.
Kan du huske de andre?
Det tror jeg. Måske med lidt hjælp fra bedstefar?
Det ville jeg elske.
Må jeg også høre dem?
Selvfølgelig.
Tror du, at rensdyrene altid er på farten,
fordi skoven, hvor de bor, bliver fældet, ligesom i historien?
At de mister deres hjem, er en af grundene til, at de er truede,
men hvordan kan vi bevise, det er derfor, de aldrig bliver samme sted?
Tænk, hvis vi kunne få dem et sted hen, hvor de følte sig trygge?
Et sted med mad og træer og alt det, de mangler for at bo der?
Det lyder, som om I tre har en god plan.
- I må hellere komme i gang. - Første trin er at finde rensdyrene.
Ja.
- Farvel, bedstefar James. - Tak for maden.
Der.
Nu mangler vi bare et trygt sted.
Jeg kender det rette sted.
Vi skal også finde en måde at få rensdyrene derhen.
Dine rester fra frokosten kan hjælpe os.
David, vi har lokkemaden. Holder du øje med rensdyrene?
Ja.
Men de er på vej væk, Jane.
Skynd jer! De slipper væk.
David?
Herovre.
Jeg sidder fast. Jeg kan ikke følge efter dem.
Kan du indhente rensdyrene og lokke dem tilbage med resterne?
Lok dem tilbage hertil, Gråskæg. Jeg gør resten.
Jeg kan ikke komme ud. Rensdyrene slipper væk!
Ja! Ja! Gråskæg, du gør det!
De kommer denne vej.
De kommer henimod mig.
Det gik vist over gevir.
Er du med? Over gevir?
Er du okay, Gråskæg?
Jane, de kommer din vej.
De er her. Rensdyrene spiser og følger vejen til det trygge sted.
De småspiser nærmere.
De tager kun små bidder af hvert stykke.
Gad vide, hvorfor de ikke spiser alt.
Det ved jeg ikke, men de bliver nok her nu.
De er så søde.
Vent! Nej, lad være med...
...at løbe væk.
Jane. Herovre.
- Hvor er rensdyrene? - Væk.
Vi ved stadig ikke, hvorfor de altid er på farten.
Det skal vi nok finde ud af.
Men det var pænt af dem at efterlade nogle rester.
Som i din bedstefars historie. De deler.
Må jeg se det?
"Hvordan vil den beslutning, vi tager i dag, påvirke folk i fremtiden?"
- Jane Goodall? - Ja.
Som da rensdyret fortalte Dene-folket,
at de kun skulle tage, hvad de havde brug for. Ikke mere.
Så kan alle overleve.
Ja.
Se!
- Resten af rensdyrflokken. - Gem jer!
De spiser det, de andre efterlod.
De er altid på farten, fordi de kun tager det, de har brug for.
De efterlader nok til alle.
Det bør mennesker også gøre.
Det burde vi virkelig gøre.
Jeg har en idé.
Ekstra mad til folkekøkkenet, bedstefar.
Alt det her mad hjælper med at mætte mange folk, som har brug for det.
Mahsi cho...
- ...hvilket betyder "tak". - Selv tak, bedstefar.
Vi har også givet dem småkager. Men jeg har glemt hvorfor.
Respekt, at dele og...
Ansvar. Jeg fortæller jer den historie ved sengetid.
Og jeg har mange flere historier, jeg vil fortælle jer.
Også dig.
Og mig? Jeg håber, at der er flere om dyr.
Et par stykker.
Glæd dig til at høre den om rævene.
Tror du, at det vil hjælpe rensdyrene, hvis flere hører Dene-historien?
Tja, at fortælle historier overleverer viden.
Og hvis flere lærte mere om rensdyrene,
ville de måske være mere påpasselige med at tage for meget fra jorden.
Det forstår jeg godt.
Det gør jeg også.
Det vil helt sikkert hjælpe.
- Er du klar, far? Jeg kører dig derhen. - Tak.
Der er så meget, vi kan lære af dyrene.
Det, vi lærer, bør vi fortælle videre, så vi ikke begår den samme fejl igen.
Gråskæg!
Hjælp med at redde rensdyrene.
- David! David, hvor er du? - Jeg kommer nu.
Hvad spiser du?
Rester. De smager endnu bedre anden gang.
Gem noget. Jeg kommer, når vi har snakket med rensdyrvogter Starr Gauthier.
Der er hun.
Hej, Starr.
Hej, Jane. Hej, David.
Det ser ud til, at du har mad i munden.
Dem her?
Det er gevirer fra hanrensdyr.
Hvorfor smider hunnerne ikke gevirerne samtidig med hannerne?
Hunrensdyrene beholder dem vinteren over, for når de er gravide,
skal de vise andre rensdyr deres styrke for at forsvare deres fødekilder.
Sejt. Og undskyld. Jeg blev sulten af at spore rensdyrflokken hele dagen.
De er altid på farten.
Vi ville vide, hvorfor de altid er på farten.
Og hvad fandt I ud af?
De tager kun det, de har brug for,
og efterlader resten til senere og andre rensdyr.
I har ret.
Nogle rensdyrflokke vandrer efter temperaturen,
og nogle vandrer for at finde andre fødekilder.
Hvor arbejder du med rensdyr?
I det her område med Klinse-Za-rensdyr-kælvingsindhegningen.
Hvad er en kælvingsindhegning?
Det er et stort indhegnet område.
Vi henter gravide rensdyr fra naturen.
På den måde kan de føde deres kalv i sikkerhed.
Og så slipper vi dem fri i naturen.
- Hvorfor skal de beskyttes? - Når de er oppe i bjergene,
er de så små, og rovdyr kan nemt få fat på dem.
- I indhegningen er de i sikkerhed. - Giver du dem mad?
- Ja. - Du er så heldig.
- Hvorfor begyndte du at hjælpe dem? - For mange år siden sagde vores ældste,
at vi skulle stoppe med rensdyrjagt, fordi der var så få.
Vi spiste elsdyrkød, og jeg hjalp min mor med at skylle kødet og skære det ud.
Jeg ved, hvor stort et arbejde det er.
Det har jeg aldrig tænkt på før.
Det gør folk sjældent, for vi køber det i supermarkedet.
Men når man ved, hvor stort et arbejde det er,
før det havner på spisebordet, har man stor respekt for det dyr.
Man spilder intet og tager kun det nødvendige.
Det er rigtigt, David.
Hvorfor er der færre rensdyr?
Kan I se her? Den største trussel mod rensdyrene er tab af skovområder.
Vi har ødelagt naturens balance.
Vi kan hjælpe med at genoprette balancen.
Det er vigtigt at huske på, at vi ligesom rensdyr også er en art.
Vi er menneskearten, og vi bliver nødt til at samarbejde.
Hvad kan vi gøre for at hjælpe?
I kan fortælle andre, hvad I har lært i dag.
Og lad intet gå til spilde.
Tal med jeres forældre eller værge,
og besøg jeres lokale losseplads, hvor jeres affald bliver smidt hen.
Miljøet påvirkes i høj grad af alt det her affald.
Og det påvirker levestederne for rensdyr og alle andre arter, inklusive os.
Når jeg ser alt det affald, vil jeg ikke smide mere ud.
Jeg har aldrig set en losseplads før. Den stinker garanteret.
Det gør den nok. Og det har jeg heller ikke.
Tusind tak, fordi du talte med os om rensdyrene i dag, Starr.
Tak. Det var en fornøjelse at tale med jer begge to.
- Farvel, Starr. - Vi ses.
Skynd dig, Jane. Der er snart ikke mere tilbage.
Næsten væk.
INSPIRERET AF GEORGE BLONDIN (1923-2008), DENE-FOLKET
Tekster af: Karen Marie Svold Coates