„Canis lupus“.
Nad peavad siin kuskil olema.
Pole jälgi, karvu ega jahi märke.
Parem anname alla ja sõidame mõnda soojemasse kohta.
Ei, vaevu alustasime. Uurime välja, miks hundid uluvad.
Jah, Hallhabe. Miks nad nii teevad?
Ehk ei peaks otsima silmadega...
Vaid hoopis kõrvadega.
Hea mõte.
Kas kuulsid?
Lootsin, et kujutan ette.
Õigus, Hallhabe. Ulg kostis eestpoolt.
Kui tõenäoliselt hundid meid ära söövad?
Hundid ründavad inimesi harva. Me ründame neid.
Hundid on ohustatud, sest neid ei mõisteta, vaid jahitakse ja salakütitakse.
Hunt siis ei söö mind ära?
Äärmiselt ebatõenäoline.
Aga tõenäosus pole null protsenti?
Hundikari! Neid on nii palju.
Sina ainsana rõõmustad enim, kui oled suurimas ohus.
Nad on nii rõõmsad.
Liputavad saba nagu koerad.
Koerad pärinevadki huntidest.
Koerad olid hundid?
Jah, kuni hakkasid ammu inimestega koos aega veetma.
Isegi puudlid?
Isegi puudlid.
Tahaksin hunti.
Siis peaksid aitama tal põtru, hirvi ja karibuid jahtida.
Mida?
Hundid elavad karjades ja teevad kõike koos.
Jahivad, magavad, mängivad.
Vanemad on juhid ja kõik teised peavad nende sõna kuulama.
Nagu minu kodus.
Aga kuidas uurime välja, miks nad uluvad?
Jane.
Kas nad suhtlevad nii üksteisega? - Jane.
Või teiste hundikarjadega või... - Jane!
Kaunis hundineiu. Aga miks ta üksi on?
Täpselt. Ja kust tead, et neiu on?
Hundineiud on väiksemad.
Kas tema kari on seal?
Miks ta siis karjast lahkus? Peame välja uurima.
Pidime ju ulgumise kohta uurima. - Teeme mõlemat.
Hunte paremini mõistes aitame inimestel neid vähem karta.
Läki! - Kuhu sa lähed?
Sõiduk puude vahele ei mahu. Peame jalgsi järgnema.
Lumekingade aeg!
Äkki võiksin siia jääda?
Veel üks käpajälg. Ja veel üks.
Lumekingadega on raske käia. Nagu lumelabidad on jalge all.
Sa käid ringiratast.
Ei.
Ta käib meie ümber.
Hundid ei pidanud ju inimesi sööma, eks?
Eks?
Pugsley.
Tule tagasi!
Tere, Jane ja David.
Tere. - Palun vabandust.
Ta aina pääseb välja, kui asju koridori toome.
Eks? Sa nunnu jooksik.
Nunnu. Kas silitada võin? - Oo jaa.
Kas kolite ära, hr Abbasi?
Ei, seda teen mina. Hakkan armsa väikelinna kolledžis käima.
See on ookeani lähedal ja mu vanematest kaugel.
Ettevaatust, Saadiya,
muidu kolime su kõrvalmajja ja astume su kolledžisse. Eks, professor Pugsley?
Ema sõnul saan hea kogemuse.
Kas mu jooksukingi näed? Mina ei näe.
Vaene Pugsley pole nõus.
Ta vist tahab sulle kooli järgneda.
Isa, ma hakkan teid pidevalt külastama. Kus mujal ma pesu peseksin?
No ütle seda talle, mitte mulle. Vaata teda! Ta on lohutu.
Ma hakkan teid pidevalt külastama.
Ausõna.
Pakime nüüd edasi.
Mul on idee. Tule!
Teate, me uurime Pugsley esivanemaid Canis lupus'eid.
Küllap on see huntide teaduslik nimetus.
Uurime, miks nad uluvad ja miks mõni karjast lahkub.
Pugsley jalutamine aitaks me missiooni.
Mil moel aitaks?
Koerad on huntide sugulased. Pugsleyt jälgides õpiks huntide kohta.
Just, Saadiya! - Võrratu idee.
Mu ema naaseb peagi kolimisautoga.
Kui te hoiaksite Pugsleyt, saaksime kiiremini pakkida.
Sedasi.
Aitäh. - Hoolitseme ta eest.
Miks kõik mu hülgavad?
Esimene täheldus.
Talle meeldib kõike nuuskida.
Ja kõige peale haukuda.
Ja kõige peale pissida.
Kas hundid teevad ka nii?
Koerad pärisid ulumise huntidelt.
Kas Pugsley üritab kiirabiautoga rääkida?
Ja kas hunt üritab Pugsleyga rääkida?
Meie hundineiu vist! Aga mida ta räägib?
„Hall-uu“?
Sõnamängu mõistad?
„Hall-uu“? Nagu ulguv „halloo“.
Ulgumine kostab nurga tagant. Läki!
Jane, kas tasub ulgumise suunas minna? Mäletad, kuidas hunt me poole kargas?
Äkki ta tahtis mängida? Vaatleme eemalt.
Te vaadelge eemalt.
Hallhabe, tule minuga.
Sina kaitsed mind, eks?
Meie hunt!
Mida ta ootab?
Kas ta peab Pugsleyt hundiks ja kutsus teda?
Mis heli see on?
Kuidas seda peatada?
Oi ei! Hundid inimesi ei ründa, aga koeri küll.
Hundiks pidas teda ju. - Enam mitte!
Pugsley, tule tagasi!
Isa, mu juukseharja nägid?
Mida sa siin teed?
Vaatan, kas kõik sai pakitud.
Väike Näksik.
Mäletad, kui ostsid ta?
Ikka võitsin ta.
Ega pesapall ise tünni ei lennanud.
Kulutasin mängule vist üle saja dollari.
Pugsley haugub?
Vau, Pugsley peletas ära. Ta vist ongi hundi moodi.
Kes on visa väikemees? Sina oled. Jah, sina oled.
Ju hundineiut üllatas see, et Pugsley polegi hunt.
Viime Pugsley tagasi hr Abbasi ja Saadiya juurde?
Ta aitas mõista, et hundid räägivad ulgudes.
Jah, aga ta peletas meie hundi ära.
Kui see kordub, ei selgugi, miks hunt üksi on.
Sul on õigus. Viin ta tagasi.
Valmis veel jalutama, Pugsley?
Teata, kui midagi näed. - Saab tehtud.
Küllap viivad nad Saadiya asju kolimisautosse.
Näitame õige isale ja papsile, kuidas su eest hoolitsen.
Siis saan ehk oma koera.
Läki, kutsu.
Tere, pr Abbasi. - Tere, Jane.
Kui Saadiyat või mu meest näed, palun käsi kastidega kiirustada.
Olgu. - Tore.
Hunti nägid?
Meie hoones ulutakse?
Oota, Hallhabe!
Tere, hr Abbasi. Pr Abbasi otsib teid.
Tulid! - Hei, kallis.
Tead, kaubik on tunnihinnaga. Tule nüüd. Siva!
Kas näed teda?
Mina ka mitte. Kuhu ta kadus?
See pole sama hunt.
Ta on suurem, seega poiss. Ka tema vist lahkus karjast.
Hundineiu vastab vist poisile.
Ja tuleb lähemale.
Saame vist viimaks vastuseid, Hallhabe.
Pea meeles: mida nunnum ja korralikum oled,
seda tõenäolisemalt saan koera.
Ehk polegi parim aeg mu perega kohtumiseks.
Hundineiu!
Lisaks üksteisega rääkimisele ütlevad hundid ulgudes, kus nad on.
Nii teadiski neiu keldrisse tulla.
Neil on rõõm kohtuda.
Äkki nad lahkusidki karjadest, et teineteist leida?
Ei, Pugsley! - Pugsley!
Jane, mida teha? - Päästame Pugsley huntide käest!
Järgnen talle. - Me läheme ringiga ette.
Olgu.
Hei, Saadiya.
Hei, Jane.
Kas kõik on korras?
Mitte päriselt. Pugsley vabanes kaelarihmast ja põgenes.
Mida? - See pole halvim osa.
Kaks hunti ajavad teda taga. Küllap tahavad ta ära süüa.
See pole hea. Aga seda on varemgi juhtunud.
Põgenemist, mitte hundivärki.
Otsime teda koos. Läki! - Olgu.
Pugsley? - Pugsley?
Pugsley? - Siia, poisu!
Pugsley?
Kena jänes. - Aitäh! Ta nimi on Väike Näksik.
Sain väiksena ta isalt.
Ma sain väiksena emalt Hallhabeme.
Pugsley?
Miks temaga trepil istusid?
Ju mõistsin viimaks, et lahkun siit.
Kas sa pole elevil?
Olen küll, aga samas ka,
ma ei tea, kardan veidi.
Mida kardad?
Elada üksi uues kohas, kus ma kedagi ei tunne.
Äkki hunt, keda jälitan, kardab ka üksi olla?
Kas hundid kardavad?
Kas Pugsley kardab? - Jah.
Ilutulestikku, äikest, prügiautosid
ja ennast peeglis.
„Koeraga koos elades mõistad, et loomal on iseloomud, tujud ja tunded.“
Jane Goodalli sõnad.
Kui Pugsleyl on tunded, on need kõigil loomadel.
Aga mida on hundil karta?
Nii palju asju: jahimehi ja salakütte ning isegi teisi hundikarju.
Hundid ründavad üksteist? - Oo jaa, oma territooriumi kaitseks.
Hundi elu pole kerge.
Ei.
Vahel pole ka inimese elu kerge.
Aga kui hundid tulevad selle kõigega toime...
Siis tulen kolimisega toime?
Ju mul on aeg olla vapper kui hunt. Ma ei saa igavesti vanematega elada.
Ei saa igavesti vanematega elada... Hundiga on sama!
Ma otsin Pugsleyt õues.
Sa otsi siin. Ja tänan abi eest, Saadiya!
Aitasime teineteist.
Pugsley?
David!
Kas leidsid ta?
Ei, aga Saadiyaga mõistsin, miks hunt karjast lahkub.
Nad ei saa igavesti vanematega elada.
Ma ei mõista.
Hiljem räägin. Mõistsin ka, kuidas Pugsleyt leida.
Kuidas?
Ma ikka ei mõista.
Ära muretse, küll taipad.
Seal nad ongi. Pugsley ka.
Peame hundid temast lahutama.
Mäletad, millest rääkisime? Kolme peal. Üks, kaks, kolm.
Nad lahkuvad.
Pugsley!
Pugsley, tule!
Vabandust, et kaotasin su. Ja et hundid su äärepealt ära sõid.
Aga ma ei lase sel enam iial korduda.
Hundid uluvad siis nii üksteise leidmiseks kui ka minema peletamiseks?
Mõtlesin, et kuna hundid kaitsevad oma territooriumi,
võivad nad teiste peletamiseks ulguda.
Aga kui see poleks toiminud?
Hea küsimus. Õnneks toimis.
Tagastame su karjale, Pugsley.
Pugsley! Hei! Rõõm sind näha. - Hei! Issake.
Lõpeta ära jooksmine, Puggykene. - Vabandust, et tal põgeneda lasin.
Pole viga. Vähemalt päästsite ta huntide käest.
Hiljem selgitan.
Võin kohe selgitada.
Avastasime, et hundid räägivad ulgudes. Ja nagu Saadiya,
kolivad ära, sest ei saa igavesti vanematega elada.
Kindel, et ei saa?
Ei, nad vajavad ruumi, et neist saaks omaette isik. Või hunt.
Just. Nii tekivad uued hundikarjad. - Kõike ei pea ju huntide järgi tegema?
Huntidel on raskem kodunt lahkuda.
Miks? - Neid jahivad ja salakütivad
inimesed, kes hunte ei mõista. Mina ei mõistnud ka.
No mina mõistan nüüd, et koeri armastades tuleks ka hunte armastada,
sest mõlematel on tunded.
Ma ei mõista.
Sõidu ajal selgitan.
Olgu.
Hinga sügavalt. Olgu?
Tšau! - Tšau!
Ohutut teed! - Aitäh.
Jane, teeme koerte jalutamise äri?
Tahan koertega rohkem aega veeta. - Hea mõte.
Aga enne tahaksin veeta rohkem aega paari koerte esivanemaga.
Hundid ongi nunnud, eemalt vaadates.
Ja kui Pugsleyt süüa ei ürita.
Tead, mis on veelgi nunnum?
Varsti kaevavad nad pesa sinna, kus poegivad,
ja uus kari hakkab kasvama.
Hundikutsikad? Pean neid nägema!
Aga pea meeles, et hundivanemad kaitsevad oma poegi.
Nagu ma ütlesin: nunnud, eemalt vaadates.
Aidake hunte päästa!
Leidsin!
Teeme sellest oma koerte jalutamise äri sildi.
Tore.
Mida sa teed?
Üritan wifiga ühendust luua.
Meil on kohe kõne dr John Linnelliga.
Ehk saab see hunditeadlane meie äri jaoks nõu anda.
Käes!
Õigel ajal.
Tere, Jane! Tere, David!
Tere, dr John!
Palun öelge lihtsalt John.
Tere, John. Suur tänu, et meiega huntidest räägid.
Hea meelega. Alati on tore huntidest rääkida.
Koertest ka. Teeme koerte jalutamise äri. Jane armastab jalutada, ma armastan koeri.
Väga lahe, sest koertel on vaja palju liikuda.
Nende sugulastel huntidel ka. - Kuidas nad sugulased on?
Koerad on hundid, kes eal suureks ei kasva.
Mis mõttes?
Koer käitub kogu elu nagu hundikutsikas.
Looduses kasvab noor hunt suureks ja hakkab karja vanematega konkureerima.
Koer seda tegema ei pea. Ta saab meilt süüa ja mässu ei tõsta.
Ta lihtsalt püsib kogu elu nunnu kutsika faasis.
On veel sarnasusi? - Jah. Nad suhtlevad samal moel.
Hea tujuga liputavad saba,
rõõmsa ja kurvana tõstavad ja langetavad kõrvu,
vihase või hirmununa näitavad hambaid.
Uluvad ka. Nii päästsime Pugsley huntide käest.
Ulgumine aitas meid missioonil.
Ulgumine. Nagu nii?
Nii tegimegi.
Kas hunt vajab metsikut loodust? - Hea küsimus, Jane.
Euroopas ei vaja hundid metsikut loodust.
Nad suudavad elada talumaadel ja maapaikades, tihti inimeste lähedal.
Hundid on siin inimeste tagahoovis?
Jah, aga iga inimene ei taha hunte oma tagahoovi.
Peame aitama talunikel ja karjustel
ning teistel maapaikade elanikel õppida huntidega koos elama.
Peame õpetama talunikke valvekoerte ja elektritaradega oma loomi kaitsma.
Taluloomade kaitsmine on esimene samm huntide kaitsmiseks.
Miks on hundid tähtsad?
Meie planeet vajab loomi.
Lisaks on hundid kaunid ja me vajame elus rohkem ilu.
Aga tähtsaim asi: neil on õigus siin olla. Kuidas saame seda keelata?
Nad on tõesti kaunid. - Kuidas aitaksime?
Peame kurja hundi müüdi kummutama.
Räägime hundiperede ja inimperede sarnasustest.
Nad kasvatavad lapsi, omavad tundeid ja on indiviidid.
Aidates inimestel hundi vaatenurka mõista,
õpivad inimesed ka teiste inimeste vaatenurki mõistma.
Siis saame kõik koos hunte aidata?
Just. Ja keegi pole liiga noor, et oma tundeid väljendada.
Paluge täiskasvanu abi, et kohalikule omavalitsusele kirjutada.
Ja öelge, et muretsete metsloomade kohtlemise pärast.
Suurepärane idee!
Räägime inimestele, kui koeri jalutame.
Ma kirjutan oma isade abil kirja.
Aitäh, John! - Võtke heaks.
Huntide ja kõigi metsloomade tulevik sõltub noortest, kes neist hoolivad.
Edu teile ülejäänud seiklustel!
Tšau!
Koristame ära. Tahan Johni foto oma seinale panna.
INIMESTE JA HUNTIDE KONFLIKTI UURIJA
Paneme oma äri nimeks Metsikud Jalutuskäigud Davidi ja Jane'iga.
Nimede järjestus? - Tähestikuline.
Nojah, aga sa tulid selle idee peale tänu hundimissioonile, mis oli minu idee.
Tõsi. Äkki siis Metsikud Jalutuskäigud Kahe Parima Sõbraga?
Sobib.
Tõlkinud Silver Pärnpuu