„Ailuropoda melanoleuca.“
Jak to jde, Davide?
Nic moc.
- Chyť se výš a pak se přitáhni. - Jo.
Chytit se zvládám.
Ale přitáhnout se mi dělá problém.
Vejtaho.
Ahoj, Šedovousi.
Proč vůbec lezeme po stromech?
Hledáme pandu velkou!
Nepohybují se obvykle po zemi?
Jo, ale taky to jsou skvělí lezci.
I mláďata lezou po stromech, aby unikla predátorům.
Predátorům?
Jo. Třeba sněžnému levhartovi, šakalovi a kuně charze, Martes flavigula.
- Marťas? - Je to vychytralá šelma.
Jo, vychytralej Marťas je.
Šedovous si něčeho všiml.
Prosím, ať to není predátor.
Ne, je to…
panda velká.
Je tak krásná.
Kde? Chci ji taky vidět.
Kde je?
Davide, tiše, nebo ji vylekáš.
Máme pozorovat a moc se nepřibližovat.
Divoká zvířata by se neměla sžívat s lidmi.
Vypadá to, že něco hledá.
Jane?
Máme příležitost zjistit,
- proč pandy mají šest prstů. - Jane.
- Jako jediné z čeledi medvědovitých… - Jane!
Co je, Davide?
Mládě pandy.
Snaží se ke mně dostat blíž.
Nehýbej se.
Jeho máma si tě splete s predátorem a bude ho bránit.
To mi citlivě naznačuješ, že na mě zaútočí?
Rozhodně se se mnou začíná sžívat.
Máma jde špatným směrem.
Asi je moc vysoko a ona ho nevidí.
Mláďata se mají do svých tří let držet u mámy.
Pokusím se dostat před ni a přivést ji zpátky.
A co mám dělat já?
Asi ho miluju.
Zůstaň, kde jsi.
A nehlaď ho.
Jen pozorujeme, Davide.
Pospěš si, Jane. Dělá na mě medvědí oči.
Tohle jsem vždycky chtěla zkusit!
Tamhle je!
Neboj, přivedu ti tvé mládě!
Tady jsi.
- Co to děláš? - No…
Proč má Šedovous moji šálu?
To je lanová dráha.
Chceme zjistit, proč má Ailuropoda melanoleuca šest prstů.
- Ailuro co? - To je vědecký název pro pandu velkou.
A musíte to dělat v mé ložnici?
Měkčí přistání.
Jane?
Moment, Davide. Asi budu mít průšvih.
Rozhodně mám průšvih.
Taky mám menší průšvih.
Až tě večer vyzvednu, tak to tu uklidíš.
Kam jdeš? Mami?
Ven s Andrem.
- Na rande? - Ano.
Říkala jsem ti to.
Zmínila ses, že se chystáš do Číny, nejspíš na pandí dobrodružství.
Na zkoumání Ailuropody melanoleucy.
Ta byla hezká.
Proč jsem tak nervózní?
Protože se ti líbí.
Jo, asi jo.
Moc ti to sluší, mami.
Díky.
Už je čas. Mám zpoždění.
„Hned jsem dole.“
Je to moc?
Trochu.
Moc se nepřibližovat.
Nezvykat si.
Jen pozorovat.
To bude dobrý, mrňousku. Jane si bude vědět rady.
Ty mě napodobuješ?
Zkus tohle.
Mrňousku!
Tak jo, zkus tohle.
Davidovi tátové tě pohlídají. Jdeme jen do restaurace tady v ulici.
Takže kdyby něco, ať mi zavolají.
- Jasné? - Jasné.
- Ale jen v naléhavých případech. - Fajn.
V těch skutečných, ne kvůli lokátoru pandy nebo tak.
O to nám nejde. Je to mnohem těžší.
Tak o co vám jde?
Musíme dostat mládě pandy k mámě dřív, než si na nás zvykne.
A zvykání si na lidi je špatné?
Lidé jsou pro pandy jednou z největších hrozeb.
Když si na ně zvířata zvyknou…
- Není to pro zvíře dobré? - Přesně tak.
Proč to tomu výtahu tak trvá?
Mami, klid. Bude to dobrý.
Máš pravdu. Máš pravdu.
V tuhle reakci jsem nedoufal.
Napadlo mě doprovodit tě dolů.
Ne, promiň. To nic.
Moc ráda tě tu vidím.
Teda vím, že tu bydlíš a já taky, ale nebydlíme spolu.
- Ahoj, Andre. - Ahoj, Jane.
Ty jsou pro tebe.
Taky jsem ti měla něco dát.
Jsou krásné. Moc děkuju.
Říkalas, že miluješ cestování,
tak jsem ti aspoň koupil exotické květiny.
Není to bambus?
Je. Jsi všímavá.
To je oblíbené jídlo pand.
Zase zachraňuješ nějaké zvíře?
Vždycky.
Připravena na velký rande.
- Kdo je ten šťastný? - To budu asi já.
Jsem Andre.
A já jsem ohromen.
Tou kyticí.
Jsem Lucas.
A já král Kevin.
Rád vás oba poznávám.
Do Janiny večerky budeme zpátky. Díky za hlídání.
- V pohodě. - Nespěchejte. Máme princeznovský večer.
David je ve svém křídle hradu.
V pokojíčku.
Ahoj, mami. Ahoj, Andre.
- Jo. Ahoj, Andre. - Přestaň.
Pamatuješ na naše rande?
Už je popcorn hotový?
Už jdu, má paní.
- Davide? - Tady jsem.
Co to děláš?
Schovávám se. Váleček si mě plete se svou mámou.
Tys ho pojmenoval?
Nechtěl jsem, ale… vždyť se na něj koukni.
Váleček.
Protože se rád válí. Naučil jsem ho to.
Jak to myslíš?
Dělá všechno po mně. Až na schovávání a skákací panáky,
ale pracujeme na tom.
Tak se mláďata učí, napodobováním svých rodičů.
Proto ho musíme dostat k jeho mámě.
Jeho skutečné mámě, Davide.
Aby se učil žít jako panda, ne jako člověk.
Kam se poděl?
Vrať se, Válečku!
Já se nechám sejmout hůř než rytířka Riley.
- Těžko. - Válečku.
Ano, tak snad to odneseš hůř.
- Fakt? - Vrať se.
Pád na obličej.
Jinak to bylo podobné.
Válečku, ne!
Co to vy dva děláte?
Váš číšník hned přijde.
- Děkujeme. - Díky.
Dobrá volba.
Jane to tu má ráda.
- Vegetariánské… - Ano.
Jak to, že má tolik ráda zvířata?
To je na dlouhé vyprávění.
Rád si ho poslechnu.
Utíká nám mládě pandy. To se děje. Je to „pandamonium“.
- Asi má namířeno do parku. - Nesmí si na nás zvyknout.
Tak jak mu pomůžeme zpátky k mámě?
Nevím. Divoká zvířata musí zůstat divoká.
Jinak usoudí, že jim lidé pomáhají, a to ne všichni dělají.
Tak co uděláme? Nic?
Co kdybyste nevypadali jako lidi?
Má pravdu.
Ošetřovatelé zvířat se občas převlékají za mámy mláďat, aby k nim nepřilnula.
Ale jak ze sebe uděláme pandy?
Oblečení našich?
Skvělý nápad, Millie.
Proměna v pandy může začít.
Klání!
Sledujeme to jen my dva?
Byl jsem do toho zabraný.
- Můžem si půjčit oblečení? Mobil? - Polštáře?
- Můžeme jít do parku? - Můžu ještě popcorn?
Vrátila jsem se do obýváku a ona byla vzhůru
a sledovala zprávy.
Byly jí tak čtyři. Možná pět.
Byla to reportáž o zvířatech a rostlinách. O tom, kolik jich mizí
- ze světa. - Kolik?
Je to hrozné. Asi milionu druhů hrozí vyhynutí,
když nezakročíme.
Přišla jsem k ní a ona plakala.
- Chudák malá. - Jo.
Ptala se, proč když víme, kolik zvířat mizí,
nespojíme síly a něco s tím neuděláme.
Cos jí na to odpověděla?
Co jsem mohla říct? Jak na to chceš odpovědět?
- Cos udělala? - Hledala na internetu.
Lidi, co chtějí něco změnit,
třeba Greta Thunberg a David Suzuki a…
Jane Goodall.
Líbilo se jí, že mají stejné křestní jméno.
To je mi jasné.
Od té chvíle dělala vše pro to, aby zvířatům pomohla.
I když mi tím občas lezla na nervy.
Opravdu chce zachránit svět.
Víc takových, jako je Jane.
Obě Jane.
„Můžeme si půjčit šminky?“
Jo, já…
Prý můžeme.
Co kdyby to nedovolila?
Vidíš někde mámu nebo mládě, Šedovousi?
- Chceš taky nalíčit? - Jasně.
Takže jaký je plán?
Převléct se za pandy.
Najít mládě. Přivést ho k mámě.
Zjistit, proč má máma šest prstů.
Mít tak šest prstů. Pak by mi tohle šlo rychleji.
Je tady.
Co uděláme?
Najdu Válečka. Ty s Šedovousem vymysli, jak přivést mámu ke mně.
Chtěl jsem ho hledat já. Může mít všelijaké potíže.
Tak fajn. Ty najdi Válečka a Šedovous a já…
Dobrý plán.
Ozvu se, až ho najdu.
Pomůžeš mi s líčením?
Válečku!
Válečku, kdepak jsi?
Neviděli jste tu roztomilé mládě pandy?
Kromě mě.
Vidíš ho někde?
- Zatím ne. Ty? - Ne.
Dej vědět, až ho najdeš.
- Mláďata potřebují mámu k přežití. - Chudák Váleček.
Kdybych já byl vyděšené mládě pandy, kam bych tak šel?
Na něco bych vylezl.
Na stromě není. A co…
Tu chundelatou kouli znám.
Rozdělíme se. Kdyby něco, dej signál.
Vidíš něco, Šedovousi?
Co je, Šedovousi? Našels ji?
Je za mnou, že jo?
Snad tyhle kostýmy zaberou.
Válečku. Neboj.
Jeden chytrý kluk jménem David poslal mě, pandu, abych tě našel.
Ty jsi ale spokojená panda.
Jane, dobrá zpráva. Našel jsem ho. Co ty? Našlas mámu?
Jo. Ona našla mě…
a jen tak mě nepustí.
Asi si mě plete s mládětem.
Bezva. Zkus ji přivést sem.
Nemyslím si, že chce někam jít. Spí.
Už vím, proč tomu říkají medvědí objetí.
- Váleček má asi hlad. - Jídlo!
- Můžu ji k vám nalákat na jídlo. - Bezva nápad.
Co pandy jedí?
Hlavně bambus.
Kde chceš najít bambus?
O něčem bych věděla.
Šedovousi, vyměň si se mnou místo.
Šedovousi.
Na vejšce jsem o Jane Goodall četl.
Pamatuju si, že mě zaujal jeden její citát.
Slova její mámy.
„Pokud něco chceš, musíš pilně pracovat.
Využít každé příležitosti.
Ale nevzdávat to.“
Jane je taky cituje.
Ráda by si s tebou povídala.
Doufám, že její máma taky.
Mami, potřebuju část tvé kytice!
Jen ten bambus.
Šedovousi, mám ten bambus.
Šedovousi, vzbuď se. Musíme jít.
Hlídat pandu je těžší, než jsem čekal.
Neboj, Válečku. Máma brzy přijde.
Tamhle je. Pojď, Válečku.
Vyšlo to, Jane.
Nevydrželi bručet jeden bez druhého.
Došlo ti to?
Jo, nám oběma.
Davide, hele.
Jo, bambus vůbec nevypadá chutně.
Ne.
Tím šestým prstem si přidržuje a loupe bambus, aby ho mohla sníst.
Tak trochu jako palec?
Proto jsou to asi jediní medvědi, co mají šest prstů.
Protože taky jako jediní jedí bambus?
Přesně tak. Spoustu bambusu.
A teď učí své mládě, jak na to.
Mláďata pand vážně svou mámu potřebují, viď?
A občas i pomoc hodných lidí.
Ale vždycky jen s odstupem.
Ano.
Váleček mi bude chybět.
Můžeme tu zůstat o chvilku dýl?
Kdykoli ho můžeme navštívit a pozorovat, ale je důležité, aby…
Já vím.
Musí zůstat divocí.
Sbohem, Válečku. Mám tě rád.
Ještě jsme neskončili.
- Jak to myslíš? - Pořád toho hodně nevíme.
Proč jsou černobílí? A co ještě jedí?
- Jak dlouho se mláďata… - Ale už jsou pryč.
- Budeme je sledovat. - Co? Jak?
Že se můžeme jen dívat, neznamená, že si to nemůžeme užít.
- Připraven? - Rozhodně.
Na co?
Jo!
Zachraňte pandy.
Davide?
- Ahoj, Jane. - Proč jsi pořád v kostýmu pandy?
- Stýská se mi po Válečkovi. - Mně taky.
Ale nechceš se před hovorem s dr. Binbin Li převléct?
Zkoumá pandy velké. Bude se jí to líbit.
Ahoj, Jane.
Ahoj, Davide.
- Ahoj, Binbin. - Proč ten kostým pandy?
Převlékli jsme se za pandy, abychom mláděti pomohli k mámě.
- Válečkovi. - Dali jsme pozor, aby si na nás nezvykl.
To je dobře. Jsi báječná panda.
Já vím. Děkuju.
- Taky jste se někdy převlékla za pandu? - Ano. Podívejte se.
- Pěkný pandí overal. - Pohodlný.
Určitě se vám z něj nechtělo. Že jo?
Tyhle kostýmy jsou ve skutečnosti postříkané pandí močí,
takže ho hned po dokončení výzkumu sundám.
- Fuj. - Proč močí?
Musíme jako pandy vypadat, ale také mít stejný pach.
Pandy mají totiž skvěle vyvinutý čich.
Když jsou vypuštěny do volné přírody, nejsou zvyklé na lidi a mohou přežít.
Ty hory za vámi jsou úžasné. Kde to jste?
To je pandí rezervace, chráněná oblast, kde žijí divoké pandy.
Proč potřebují takové místo?
Největší hrozbou je pro ně ztráta biotopu.
Pandy vymíraly a dlouhou dobu se řadily mezi ohrožené druhy.
Řešením je tedy budování chráněných oblastí
na ochranu jejich domova a zvýšení počtu.
- A pomohlo to? - Ano. Podívejte se.
Po 60 letech ochranářských snah a programů s cílem pomoct pandám k více mláďatům
jejich počty stoupají.
Takže místo ohroženého druhu jsou teď vedeny jako zranitelný druh.
Takže pandy už naši pomoc nepotřebují?
Zranitelný druh pořád znamená, že jsou v ohrožení,
proto je důležité pokračovat v našem úsilí chránit je.
Jak víte, kolik tam máte pand?
Někdo je počítá? Protože my měli problém je najít.
Dobrá otázka. Čína je jediné místo, kde pandy velké žijí ve volné přírodě.
Spočítat je trvá 2 300 lidem čtyři roky.
Viděla jste pandu ve volné přírodě?
Ano. A mám i její fotku.
Bylo to poprvé, ale také naposledy,
protože spatřit je ve volné přírodě je vzácné.
Ten zážitek mě ale motivoval k práci ochránkyně volně žijících zvířat.
- Milujete pandy odjakživa? - Ano, včetně dalších zvířat.
Panda velká patří mezi deštníkové druhy, což znamená, že ochranou jejich prostředí
chráníme i další druhy zvířat, která sdílí stejný domov.
Jaká další zvířata žijí v Číně?
Ukážu vám je.
Languři čínští. Bažanti zlatí.
Obří mloci, jedni z největších obojživelníků na světě.
Takže kromě pand pomáháte i dalším zvířatům.
- Ano. - Jak je můžeme ochránit?
Můžete šířit informace o tom,
co už víte o pandách a jejich prostředí,
a o tom, že při každém nákupu spotřebováváme i přírodní zdroje.
Kdykoli si něco koupíme,
využíváme přírodní zdroje z životního prostředí.
To má dopad nejen na domov pand velkých,
ale také dalších druhů zvířat.
Proto každého vyzývám, aby se rok obešel bez nákupů oblečení,
pokud to není nutné.
- Hračka. Ráda nosím oblečení opakovaně. - Super!
- Díky za rozhovor. Ahoj. - Ahoj, Binbin.
Ahoj, Binbin. Děkujeme.
Poslyš, Jane, mohl bych ten kostým nosit celý rok.
Je roztomilý.
Ale co když příště potkáme levharta, šakala nebo kunu charzu?
- Ti žerou pandy, ne? - Přesně tak.
Asi si ten kostým sundám.
Dobrou noc, Jane. Dobrou, Válečku. Ať jsi kdekoli.
Dobrou, Davide.
Jane, čas jít spát.
Překlad titulků: Petra Kabeláčová