„Canis lupus.”
Itt kell lenniük valahol.
Se nyom, se levedlett bunda. Nyoma sincs vadászatnak.
Adjuk fel, és menjünk kirándulni máshová!
Dehogy adjuk! Még csak most kezdtünk bele.
Utánajárunk a farkasvonyításnak.
Igen, Szürkeszakáll. Miért csinálják?
De ezt nem is látni kell.
Hanem igencsak hallani.
Jó ötlet.
Hallottad?
Azt reméltem, csak képzelődöm.
Igazad van, Szürkeszakáll. A farkasüvöltés messzebbről jött.
Jane, mennyi esélye van, hogy megegyenek a farkasok?
A farkasok ritkán támadnak emberre. Mi vadászunk rájuk.
Azért is vannak veszélyben,
mert olyanok vadásznak rájuk és ejtik őket tőrbe, akik nem értik őket.
Szóval, nem fognak megenni?
Nagyon valószínűtlen.
De nem tuti?
Egy falka! Hú, mennyien vannak!
Te vagy az egyetlen ismerősöm, aki boldog, ha veszélyben van.
Tök boldogok.
Hogy csóválják a farkukat! Tisztára, mint a kutyák.
Mert a kutya a farkastól származik.
A kutyák farkasok voltak?
Bizony, míg jó régen össze nem bandáztak az emberekkel.
Még a pudlik is?
Még a pudlik is.
Bárcsak lenne egy farkasom!
Nem akarod azt te. Szeretsz szarvasra, jávorszarvasra és karibura vadászni?
Micsoda?
A farkasok falkában élnek, azaz mindent közösen csinálnak.
Úgy vadásznak, alszanak, játszanak.
A falkavezérek általában a szülők.
Ők a főnökök, és a többiek engedelmeskednek nekik.
Mintha otthon lennék.
De azt még mindig nem tudom, hogy derítjük ki, miért vonyítanak.
Jane!
Azért, mert így beszélgetnek egymással?
Jane!
- Vagy hogy más falkákkal beszéljenek… - Jane!
Csoda szép nőstény, de miért van egyedül?
Na ez az! És honnan tudod, hogy nőstény?
A farkaslányok kisebbek, mint a farkasfiúk.
Vajon ahhoz a falkához tartozik?
Ha igen, nem tudom, miért hagyta el.
Ki kell derítenünk.
Nem azt kutatjuk, miért vonyítanak a farkasok?
Egyszerre a kettőt.
Minél jobban megértjük őket,
annál inkább segíthetünk másoknak leküzdeni a rettegésüket.
- Gyere! - Hová mész?
A szán nem fér el a fák között.
Gyalog kell követnünk.
Jöhet a hótalp!
Vagy itt is maradhatok.
Még egy nyom. És egy újabb.
A hóban járni nehezebb, mint látszik. Hóban vánszorgásnak is hívhatnánk.
Körözöl.
Nem.
Ő köröz körülöttünk.
Nem úgy volt, hogy a farkasok nem esznek embert?
Vagy mégis?
Púder!
Gyere ide!
Szia, Jane! Szia, David!
- Szia! - Bocs, hogy megugatott.
Mindig kilóg, ha a folyosón pakolunk.
Ugye? Ó, te cuki kis szökevény! Igen.
Nagyon édi! Megsimogathatom?
Hogyne!
Elköltözik, Mr. Abbasi?
Én megyek el.
Egy aranyos kisvárosban fogok egyetemre járni.
Rém közel az óceánhoz és jó messze a szüleimtől.
Óvatosan, Saadiya!
Még a végén odaköltözünk, és beiratkozunk az egyetemre.
Ugye, Púder professzor?
Anya szerint egy élmény lesz.
Nem tudod, hol van a futócipőm? Nem találom.
Szegény Púder nem ért veled egyet.
Szerintem veled akar menni a suliba.
Apa, sokat járok majd haza.
Mégis hol mosatnám a szennyest?
Ne nekem mondd, hanem neki!
Nézz rá! Vigasztalhatatlan.
Állandóan látogatlak majd.
Ígérem.
Gyere csak! Pakoljunk!
Van egy ötletem. Gyere!
Éppen Púder ősét, a Canis lupust tanulmányozzuk.
Valószínűleg ez a farkas tudományos neve.
Tudni akarjuk, miért vonyítanak, és miért hagyják el a falkát.
Sokat segítene, ha elvihetnénk Púdert sétálni.
Hogy segítené a küldetéseteket?
Mivel a kutya a farkas rokona,
Púder megfigyelése sokat elárulna nekik a farkasokról.
- Pontosan, Saadiya. - Nekem tetszik az ötlet.
Anya mindjárt itt lesz a költöztetőautóval.
Ha vigyáznátok Púderre,
az nagyon felgyorsítaná a pakolást.
Tessék!
- Köszönjük! - Vigyázunk rá.
Miért hagy el mindenki?
Első megfigyelés:
mindent megszagol.
És megugat.
És lepisil.
Vajon a farkasok is ezt csinálják?
A vonyítást is a farkasoktól örökölhették.
Várjunk már, Púder most meg a mentővel akar beszélgetni?
A farkas pedig Púderrel?
Az biztos a mi farkasunk, de vajon mit mond?
„Hellóúúú”?
Érted, nem?
„Hellóúúú”? „Helló”, csak vonyítva.
A farkas vonyítása hátulról jön. Gyere!
Jane, tényleg jó ötlet a vonyítás felé sétálni?
Emlékszel, hogy ránk ugrott a farkas?
És ha csak játszani akart? Majd távolról figyeljük.
Te figyeled távolról.
Szürkeszakáll, te velem jössz.
Megvédesz, igaz?
Ott a farkasunk!
Vajon mire vár?
Púdert is farkasnak nézi?
Próbálja magához hívni?
Mi ez a hang?
Hogy állítom le ezt az izét?
Ó, ne! A farkasok nem támadnak az emberre, de a kutyákra igen.
- Nem nézi vajon farkasnak? - Már nem.
Púder, gyere vissza!
Apa, nem láttad a hajkefémet?
Mit csinálsz te itt?
Csak ellenőrzöm, hogy mindent bepakoltál-e.
Kis Kapafog!
Emlékszel, mikor hoztad nekem?
Azaz nyertem, ugye.
Az a baseball-labda nem magától került a hordóba.
Belekerült vagy 100 dolláromba.
Ez Púder?
Azta, Púder elriasztotta.
Jobban hasonlít egy farkasra, mint hittük.
Kemény kis kutyus vagy te! Igen. Cukimuki.
Meglephette, hogy Púder mégsem farkas, ahogy gondolta.
Ne vigyük vissza Púdert Mr. Abbasihoz és Saadiyához?
Segített rájönni, hogy a farkasok vonyítással beszélgetnek!
Igaz, de el is riasztotta a farkasunkat.
És soha nem tudjuk meg, miért van egyedül, ha megint elriasztja.
Jogos. Visszaviszem.
Na, gyere, Púder, sétáljunk!
Majd rádiózz, ha látsz valamit!
Úgy lesz.
Szerintem már hordják le Saadiya cuccait a költöztetőautóhoz.
Van egy ötletem! Mutassuk meg apának és papinak, hogy tudok rólad gondoskodni!
Hátha akkor nekem is lehet kutyám.
Gyere, kutyuli!
- Üdv, Mrs. Abbasi! - Szia, Jane!
Ha látod Saadiyát vagy a férjemet,
szólnál nekik, hogy siessenek a dobozokkal?
- Persze! - Remek.
Láttad a farkast?
Ez nem az épületből jött?
Várj, Szürkeszakáll!
Üdv, Mr. Abbasi! Mrs. Abbasi már keresi.
- Végre! - Szia, drágám!
Ugye tudod, hogy óradíjas a furgon?
Gyere már! Mozgás, mozgás!
Látod?
Én sem. Hová tűnt?
Mi nem ezt a farkast követtük.
Nagyobb. Azaz fiú.
Ő is elhagyta a falkát.
Ez biztos a farkaslány. Válaszol a hívásra.
És közeledik.
Szerintem választ kapunk a kérdésre, Szürkeszakáll.
Ne feledd, minél cukibb és jólneveltebb vagy,
annál nagyobb esélyem van egy kutyára!
Lehet, nem most kéne megismerned a családomat.
A farkaslány!
A farkasok nemcsak beszélgetnek egymással,
hanem így jelzik egymásnak, hol vannak.
Honnan tudta volna, hogy ide kell jönnie?
Úgy látom, örülnek egymásnak.
Vajon nem azért hagyták el a falkát, hogy együtt lehessenek?
- Ne, Púder, ne! - Púder!
Mit csináljunk, Jane?
Találd meg, és tartsd távol tőlük!
- Megkeresem! - Erről eléjük kerülünk!
Oké.
Szia, Saadiya!
Szia, Jane!
Minden oké?
Nem, nem igazán.
Púder kiszabadult a nyakörvből és elszökött tőlünk.
- Micsoda? - És van nagyobb baj is.
Két farkas üldözi, akik valószínűleg meg akarják enni.
Az nem jó. De történt már ilyen korábban is.
A szökésre értem. Nem a farkasos részre.
- Gyere, keressük meg együtt! Gyere! - Oké.
- Púder? - Púder?
- Gyere ide!
Púder?
Szép nyuszi.
Kösz. A neve Kis Kapafog.
Gyerekkorom óta megvan. Apámtól kaptam.
Én Szürkeszakállt kaptam anyától.
Púder?
Miért ücsörögtél a lépcsőházban vele?
Most döbbentem rá, hogy elköltözöm innen.
Nem vagy izgatott?
De. De mellette…
Nem is tudom… félek.
Mitől?
Hogy egyedül leszek egy tök ismeretlen helyen.
Vajon a farkas, akit követünk, nem fél az egyedülléttől?
A farkasok félnek?
- Púder nem fél? - De.
Petárdától, vihartól, szemeteskocsitól,
és a saját tükörképétől.
„Nem oszthatod meg az életedet
egy kutyával, ha nem tudod, hogy az állatoknak is vannak érzéseik.”
Ezt Jane Goodall mondta.
Azaz ha Púdernek vannak érzései, akkor minden állatnak vannak.
De milyen félnivalója van egy farkasnak?
Rengeteg! A vadászok és az orvvadászok. Más farkasfalkák.
A farkasok egymásra támadnak?
Bizony. Ha egymás területét fenyegetik.
Nem egyszerű farkasnak lenni, mi?
Nem.
Néha embernek lenni sem könnyű.
De lefogadom, hogy ha a farkasok kibírják mindezt…
Akkor én is kibírom a költözést?
Ideje olyan bátornak lennem, mint egy farkas.
Nem élhetek örökké a szüleimmel.
Nem élhetsz örökké a szüleiddel. Ahogy a farkasok sem.
Én odakint keresem tovább Púdert.
Te keresd idebent! És kösz a segítséget, Saadiya!
Köszi a te segítségedet is!
Púder?
David!
Megvan?
Még nincs, de Saadiya ráébresztett, miért hagyják el a farkasok a falkát.
Saadiyához hasonlóan nem élhetnek örökké a szüleikkel.
Nem értem.
Majd elmagyarázom. Rájöttem, hogy találjuk meg Púdert.
Hogyan?
Így sem világosabb.
Nyugi, az lesz!
Ott vannak! És Púder is.
Most már csak el kell csalnunk a farkasoktól.
Emlékszel, mit beszéltünk meg? Háromra! Egy, kettő, három!
Elmennek!
Púder!
Púder, megvagy!
Sajnálom, hogy elhagytalak.
És hogy kis híján megettek a farkasok.
Soha, soha, de soha nem fog előfordulni még egyszer!
Szóval a farkasok azért vonyítanak, hogy megtalálják vagy elriasszák egymást?
Beugrott, hogy a falkák nem szeretik az idegen farkasokat a területükön.
Gondoltam, azért vonyítanak, hogy távol tartsák őket.
Mi lett volna, ha nem válik be?
Jó kérdés. Lényeg, hogy bevált.
Ideje csatlakozni a falkádhoz, Púder.
- Púder! De örülök neked! - Jesszusom!
Púderke, ne szökj el soha többé!
Sajnálom, hogy hagytam meglógni.
Semmi gond. Legalább megmentetted a farkasoktól.
Majd később elmagyarázom.
Elmagyarázom én most.
Rájöttünk, hogy a farkasok vonyítással beszélnek. És, mint Saadiya,
azért hagyják el a falkát, mert nem élhetnek örökké a szüleikkel.
Valóban?
Igen. Így tudnak csak a saját lábukra állni.
Négyre, ha farkasok.
Pontosan. És így alakulnak ki az új falkák.
De ugye nem kell mindenben a farkasokat utánoznod?
A farkasoknak amúgy is nehezebb elhagyni a falkát.
- Miért? - Mert vadásznak rájuk.
Olyanok, akik nem értik őket.
Ahogy én sem értettem.
De már tudom, hogy ha szeretem a kutyákat, szeretnem kell a farkasokat is.
- Mert mindegyiküknek vannak érzései. - Elvesztettem a fonalat.
Majd útközben elmondom.
Oké.
Nagy levegő, oké?
Sziasztok!
- Viszlát! - Sziasztok!
- Jó utat! - Köszönjük!
Nem indíthatnánk egy kutyasétáltatós vállalkozást?
Több időt akarok tölteni kutyákkal.
Remek ötlet.
De mielőtt belefogunk, van pár olyan felmenőjük,
akikkel szívesen töltenék még időt.
A farkasok tök cukik távolról.
Meg amikor nem akarják megzabálni Púdert.
Tudod, mi cukibb a felnőtt farkasnál?
Hamarosan ásnak majd egy odút, amiben megszületnek a kölykök.
És megalapítanak egy új falkát.
Farkaskölykök? Látnom kell őket!
Ne feledd: a farkasszülők nagyon védik a kicsinyeiket!
Mint mondtam: „Tök cukik távolról.”
Mentsük meg a farkasokat!
Aha, megvan!
Szerintem jó lesz cégtáblának a kutyasétáltatáshoz.
Remek.
Mit művelsz?
Próbálok rácsatlakozni a wifire.
Dr. John Linnell hamarosan hív minket.
A farkasok tudósa?
Lehet, lesz jó tippje a sétáltatáshoz.
Megvan!
Remek időzítés.
Szia, Jane! Szia, David!
Üdv, dr. John!
Ó, csak John! Hagyjuk a címeket!
Szia, John! Köszönjük, hogy mesélsz nekünk a farkasokról.
Ó, a legnagyobb örömmel. Szeretek beszélni róluk másokkal.
És a kutyákról.
Kutyasétáltatós vállalkozásba fogunk.
Jane imád sétálni, én meg szeretem a kutyákat.
Ez remek ötlet, mert a kutyáknak nagy a mozgásigényük.
Akárcsak a farkasoknak, vadon élő rokonaiknak.
Milyen rokonságban vannak?
A kutya is farkas.
Olyan farkas, ami nem nő meg.
Hogy érted?
A kutya egész életében olyan, mint egy farkaskölyök.
A vadon élő farkaskölyök felnő, és megküzd a falka idősebb állataival.
Egy kutya nem kényszerül erre.
Etetjük, és nem kell megküzdenie velünk.
Szóval megmarad cuki kölyökállapotban.
Van még hasonlóság?
Igen. A kommunikációjuk egyforma.
Csóválják a farkukat, ha boldogok.
Hegyezik a fülüket, ha örülnek, hátracsapják, ha szomorúak.
Vicsorognak, ha dühösek vagy félnek.
És ugyanúgy vonyítanak is.
Így mentettük meg Púdert.
A vonyítás segített a farkasküldetésünkben.
A vonyítás! Ilyesmire gondoltok?
Mi is kábé ezt csináltuk.
A farkasoknak muszáj a vadonban élniük?
Remek kérdés, Jane.
Az európai farkasoknak nem kell a vadonban élniük.
Megélnek művelt területeken is, gyakran közel az emberhez.
Az emberek hátsó kertjében farkasok élnek?
Aha, de nem mindenki szereti, ha farkasok élnek a kertjében.
Segítenünk kell a gazdáknak, a pásztoroknak
és mindenki másnak, akinek kell, együtt élni a farkasokkal.
Megtanítani a gazdákat, hogyan vigyázzanak a jószágra
kutyákkal és elektromos kerítéssel.
A jószág védelme az első lépés a farkasok védelmében.
Miért fontosak a farkasok?
A bolygónak szüksége van az állatokra.
A farkasok gyönyörű állatok, és erre a világra ráfér egy kis szépség.
De ami a legfontosabb: joguk van itt élni.
Nem mondhatjuk meg, ki élhet itt, és ki nem.
Tényleg csodálatosak.
Hogy segíthetünk?
Le kell számolni a nagy gonosz farkas mítoszával.
Mesélnünk kell a farkas- és embercsaládok közti hasonlóságokról.
Utódokat nevelnek, érzelmeik vannak, és egyéniségek.
Ha képesek vagyunk farkasszemszögből nézni a világot,
képesek leszünk mások szemszögéből is megtenni.
És közösen segíthetünk a farkasokon?
Pontosan. Az érzéseiteknek bármilyen fiatalon hangot adhattok.
Kérjetek meg egy felnőttet, és írjatok a helyi önkormányzatnak!
Mondjátok el, hogy aggaszt titeket a vadállatokkal szembeni bánásmód!
Ez nagyon jó ötlet!
Szólhatunk azoknak, akikkel sétáltatás közben találkozunk.
És megkérem az apukáimat, hogy írjunk levelet.
- Köszönjük, John! - Nagyon szívesen!
A farkasok és a vadvilág jövője
az olyan odaadó fiatalokon múlik, mint ti.
Sok szerencsét a további kalandokhoz!
Szia!
Tegyünk rendet, hogy John képe felkerülhessen a dicsőségtáblára!
AZ EMBER-FARKAS KONFLIKTUS KUTATÓJA
A vállalkozás neve legyen „Vad séták Daviddel és Jane-nel”!
- Miért a te neved van elöl? - ABC-sorrend.
De a farkasküldetés nélkül eszedbe sem jutott volna a sétáltatás!
És azt én találtam ki.
Jogos. Mit szólsz ehhez? „Vad séták két jó baráttal.”
Legyen!
A feliratot fordította: Varga Attila