"Хламифорус трункатус".
Виждаш ли нещо?
Цяла вечност чакаме, но напразно.
Не е напразно.
Ето го хламифорус трункатус.
Здравей, хламифорус "трун-кактус".
Или здравей, плащоносещ броненосецо.
По-скоро сбогом!
Към него се носи кола. Дръпни се!
На косъм. - Меко казано.
Виж, плащоносещият броненосец взе да копае.
Да го пресрещнем.
Много ми харесва новата ни земекопна машина. Виж колко копчета.
Врътка.
Не пипай, Дейвид. Спуснахме се при хламифорус трункатус.
Да не се уголемим насред мисията.
Дано този хламифорус не се окаже рус.
Схвана ли?
Да.
Викат им и "розови феи", бързи са.
Не приличат на феи.
По-скоро на хамстери със суши на гърба.
Сушито е бронята им. И наистина приличат на хамстери.
Всички видове имат броня, но този е най-дребният.
Не знаем много за тях. Трудно се откриват и живеят под земята.
Тогава защо този беше на шосето? - Уместен въпрос.
Нямало е как да прокопае асфалта, или е търсел храна?
Как разбра, че е мъжки? По-едри ли са? - Поредният добър въпрос.
Не знаем, почти нищо не ни е известно. Скенерът показа, че е мъжки.
Последен въпрос. Каква точно е мисията ни днес?
Мисията ни е да разберем какво ядат.
Простичка задача. - Нищо, свързано с тях, не е просто.
Но ако разберем какво ядат…
Ще им помогнем? - Точно така.
Сам ли го е изкопал? - Не знам.
Много животни копаят тунели под земята - насекоми, жаби,
зайци, сови, лисици, пингвини…
Дълъг ли е списъкът? - И вомбати. Да, дълъг е.
Под краката ни има цял свят, за който хората дори не помислят.
Ето част от него.
Идва!
И си заминава. - Ще го изпуснем.
Ще увелича скоростта на свредела.
Джейн, като вредим, няма да постигнем нищо.
Свределът е уред за копаене.
Писна ми от сложни думи.
Какво? - Нищо. Увеличавам скоростта.
Скала!
Предприемам маневра! - Какво?
Завивам, за да не се блъснем!
Ето го!
Пак скала! - Завивам след три, две, едно!
Бърз е. Ако ни избяга, как ще разберем какво яде?
Няма изход! - Това не звучи добре, Джейн.
Никак даже!
Бяхме толкова близо! - Малко остана да се разпльокаме в калта.
Като по анимационните филми… - Ясно.
Как да следваме такъв бързоходко и да заобикаляме скалите?
Да премислим плана. - Да пратим Сивобрадко в опасната дупка?
Какъв е този шум?
Идвай, Сивобрадко!
Какво става?
Аниса.
Здравей, Джейн. Дейвид.
Какво правят тези хора?
Неприятно ми е да го кажа, но кооперативът премахва градинката.
Така наречената "градинка". - Какво?
И на мен ми е мъчно, но нямаме пари за градинар,
а и… вижте я.
И дърветата ли ще отрежат?
Трябва да разчистим всичко, за да наредим плочки.
Плочки, отрязани дървета?
Не може така! - За жалост, може.
А катеричките, птиците и енотите, които живеят по дърветата?
А животинките в земята? Ще бъдат в капан под плочките.
Да не унищожаваме градинката, а да я съживим.
За това трябват време, пари и доброволци.
И на мен не ми харесва, но повечето живущи гласуваха да сложим плочки.
Няма как.
Съжалявам.
Никой няма да ни послуша, Джейн. - Ще ги накараме.
Не е за вярване! - Привет и на вас.
Мамо, имам ужасна новина.
Да не сте направили нещо? - Още не.
Но ни казаха, че премахват градинката.
И още не знаем какво яде плащоносещият броненосец.
Каква е връзката? - В природата всичко е свързано.
Броненосецът копае дупки в земята.
Ако сложат плочки, ще пострадат тварите, които живеят там.
Разбирам. Донякъде. - Не проумявам как може такова нещо!
Джейн. - Що за човек ще иска да съсипе природата?
Никога не бих приела да режат дървета и да убиват растения.
И те са живи същества! - Джейн.
Мамо, да не искаш да кажеш нещо?
Градинката е стара, поддръжката изисква средства,
а бюджетът ни е недостатъчен.
Парите са нужни за друго.
Длъжни сме да се грижим за природата.
Както и за хората, които живеят в тази сграда.
Покривът тече, има развалени тоалетни казанчета
и в половината блок парното не работи.
Гласувала си против градинката? - Гласувах да бъдем на топло тази зима.
Мамо, градинките са беззащитни.
Освен ако не са пълни с венерини мухоловки.
Но тук май няма месоядни растения, така че…
Благодаря, Дейвид.
Отивам до тоалетната.
Хората, гласували против градинката, всъщност не мразят природата.
Просто се налага.
Трябваше или да заделяме дребни суми от всичко,
или да решим проблема кардинално.
Защо ми се струва, че вече не ме слушаш? - Дребни…
Дейвид, броненосецът заобикаляше скалите, защото е по-дребен от машината.
Е, и?
Ако искаме да го настигнем и да се промушим,
трябва да се смалим още повече.
А градинката?
Не съм измислила как да я спася… засега.
Но ако проследим броненосеца, ще разберем какво яде.
Това може да ни подскаже как да спасим животните в градинката.
Какъв е този шум?
Нямаме време за губене.
Трябва да заобиколим онази огромна скала. - Бъди готова.
Ще станем по-дребни от броненосеца.
Придвижването сега е много по-лесно.
Дано скоро открием броненосеца.
Загубихме мощност. - Искаш да кажеш, че заседнахме ли?
Да.
Чуваш ли?
Страховитото драскане ли?
Да.
Дали е броненосецът?
Да натискаме копчетата!
Дейвид, виж.
Просто мравка.
Много грамадна мравка.
Но можем да се справим с една мравка, нали, Джейн?
Никога не е само една.
Дали не прекалих със смаляването?
Добре ли си? - Какви силни мравки!
Типично е за тях. Мъкнат товар, над десет пъти по-голям от теглото им.
А заедно стават още по-силни. - Видях.
Чудя се дали не може да спасим градинката по примера на мравките.
Да нахапем работниците ли? - Не точно. Хайде, идвай навън.
Ще се опитам да ги пресадя в саксии у дома.
Благодаря. Каза, че много от хората са против градинката, но други я искат.
Да, например аз. Джейн и Сивобрадко също.
Де да беше достатъчно. И плюшените играчки да имаха глас.
Ако гласувалите против разберат какви поражения ще има, биха размислили.
Виж.
"Природата може да победи, ако й дадем шанс".
Думи на Джейн Гудол.
Аниса, как да дадем шанс на градинката? - Все има някакъв начин.
Може да пробвате с петиция. - Знаех си. Петиция, естествено!
Какво е "петиция"? - Молба за някаква промяна.
Колкото повече подписи съберете, толкова по-голяма сила добива.
Ако убедите над половината от живущите да подкрепят градинката…
Ще бъде запазена?
Да, но не е лесно да накараш хората… - Ще убедим всички.
…да размислят.
А и някой трябва да се грижи за градинката.
Парите не достигат. - Ще измислим нещо.
Бързо.
Здравейте, г-н Дзин. - Започваме петиция.
СПАСЕТЕ ГРАДИНКАТА
Ако вложим малко труд, можем да запазим градинката.
Никакво пишкане в нея, Пъгсли.
И горките животинки ще са в капан?
Насекомите също. - Те не са ми симпатични.
Най-вече животинките. - Щом е за тях, разбира се.
Не е нужно да пеете.
Само се подпишете тук, за да спасим градинката.
И броненосците.
Замислете се. Както си се излежаваш под земята, най-ненадейно
работници започват да разкопават и съсипват всичко.
"Не, помощ!"
Да дадем шанс на природата.
Жалко, че не го знаех преди.
С удоволствие ще ви помогнем.
А ще вложите ли труд? - Доброволен.
Разбира се. - Няма проблем.
Здравейте, госпожо…
Гарсия. - Казвам се Джейн и събирам подписи
за спасяването на градинката ни.
Наистина ли? Имате ли достатъчно пари за поддържането й?
Радвам се, че попитахте. Ще е естествена, не изисква много грижи.
Ще оставим тревата да си расте на воля.
Вече имаме доброволци, които да помагат.
Ще подпишете ли петицията ни?
С удоволствие.
А ще помагате ли? - Това не.
Но невероятната ми дъщеря ще се включи.
Спрете!
Аниса, готово! - Какво е готово?
Петицията. - Всички искаме градинката да остане.
Има и кой да се грижи за нея.
Нужен ви е още един подпис.
Ето, сега вече са всички.
Градинката остава!
Невероятно, навили сте г-н Дзин?
Дори каза, че ще помага.
Всички заедно ще се грижим за нея.
Обещавам. - Браво, деца.
Не се бях замисляла за всички животинки под земята.
Те също имат нужда от дом.
Точно това иска и броненосецът - дом.
Далеч от шосета и строежи.
Ако го открием, може да разберем какво яде.
Да продължаваме мисията. - Хайде.
За да се измъкнем от мравките и да открием броненосеца,
трябва да задействаме двигателите.
Слушам, капитане. Мощност на 75 процента.
Осемдесет. Сто процента.
Готово, давай.
Приближаваме нещо. - Пълен напред.
Бързо, дай назад!
Още мравки. Много повече! - Попаднахме на мравешка колония.
Дай назад!
Отзад има друга скала. - А отпред - сърдити мравки.
В капан сме.
Плащоносещият броненосец!
Спаси ни! И яде мравки.
Мисията е изпълнена.
Знаеш ли каква рядкост е да го видиш? - Колкото да видиш фея?
Е, не чак толкова.
Защо спря? - Защото е у дома си.
Заслушай се, Дейвид. Няма коли, шосета и строежи.
Нищичко. - Но пък мравчената манджа е наблизо.
Разбрахме, че живеят близо до храната си. Сега ще научим повече за тях.
И ще ги опазим. - Точно така.
Нека си спи.
Лека нощ.
Да ви кажа, направо ме закопахте с уменията си да спасявате природата.
Усетих играта на думи.
Какво има, Джейн?
Радвам се за градинката, но се тревожа за плащоносещия броненосец.
Какъв е този броненосец? За пръв път го чувам.
Като повечето хора. - Прилича на хамстер със суши на гърба.
Яде мравки и копае дупки. - Застрашен вид е.
Петициите са начин за промяна, но и образоването на хората помага.
Също като с живинките в градината ни.
Ако не говорим за тях, няма да знаем, че са застрашени.
Права си, Аниса.
Дейвид, мисията ни още не е приключила. - Така ли?
После ще дойдем да помогнем.
Идвай!
Чао. - Чао!
Идвам.
Природата ще победи, ако й дадем шанс.
Плащоносещият броненосец също.
Застрашен вид е, има нужда от помощ.
Как мога да помогна?
Да спасим броненосците.
Мамо, отвори на Дейвид, закъснява. - За какво?
За разговора с Мариела Суперина. - Коя е тя?
Експертът по броненосци. Живее в Аржентина и ето че ни звъни.
Добре, ей сега.
Здравей, Мариела. - Здравей, Джейн.
Къде е Дейвид? - Обикаляхме съседите заради броненосеца.
Ето ме. Имаме много съседи.
Докато търсехме броненосеца, осъзнахме, че малко хора са чували за него.
Голямо приключение. Открихте ли го? - Да, много е симпатичен.
Мравките едва ли смятат така, но ние с Дейвид го харесваме.
Сладурче. - Така ли изглеждаше?
Да, точно. Защо толкова малко хора знаят за тях?
Ще ви покажа на картата. Живеят само в Аржентина, и то под земята.
Изключително трудно е да ги откриеш и изучаваш.
Защо ги наричат "розови феи"?
Честно казано, не приличат на такива. Нямат крила.
"Феи", защото и те са мънички като тях,
а "розови" заради бронята им.
Защо е розова?
Бледорозова е, когато задържат кръвта в тялото си, за да се топлят.
Когато се сгорещят, става по-червеникава от нахлулата кръв.
Колко яко. - Гореща новина!
Схващаш ли?
Как се сгорещяват? - Копаят, като стоят на задните си крака
и се подпират на върха на опашката си.
Използват я като пети крак, за да имат повече сила.
Удивително е за такъв мъник.
Дори плочката на дупето му има важна роля при копаенето.
Нека ви покажа. Виждате ли как рие?
С плочката на дупето избутва пясъка назад и така освобождава място пред себе си.
Моето дупе не може да прави така.
Откога си падаш по броненосци? - От 18-годишна.
Дори не знаех, че съществуват.
Минаха 30 години, а още ги изучавам. Посветила съм живота си на тях.
Този е огромен! - Страхотни животни.
И най-малките и чудати твари заслужават да бъдат проучени.
Те също са важни и имат нужда от помощта ни.
Какво вреди на розовите броненосци?
Хората ги ловят за домашни любимци.
Друг проблем са климатичните промени. Губят местообитанията си.
Ако вали повече, дупките им се наводняват.
Как да им помогнем? - Мислете глобално и действайте локално.
Около вас живеят толкова дребни същества,
за които може би дори не знаете, така че излизайте сред природата,
търсете малките създания, наблюдавайте ги и им се радвайте.
Не ги вземайте за домашни любимци, те са диви животни.
Ще се постараем.
Без съмнение. Искам да ги има винаги.
Благодаря, че ни разказа за плащоносещите броненосци.
Аз благодаря. Грижете се за тях, но сред дивата природа.
Чао! - Чао, Мариела!
Я чакай, мравка ли чувам?
Открили са ни! - Бързо в машината.
Превод на субтитрите Боряна Богданова