Раніше в «Літо, коли я стала привабливою»…
Що б не сталося, ми нескінченно разом.
Я була не в Казінсі.
Ми з Конрадом не були разом.
А Сюзанна померла.
Ти напартачила.
Тепер із Конрадом і Єремією щось незрозуміле.
Я була закохана, Стівене. Що я мала робити?
Мені написала твоя радниця.
Я не знала, що ти вже не капітанка та що твої бали такі низькі.
Тебе майже не було.
Беллі? Ти з Конрадом?
Він не відповідає на мої повідомлення та дзвінки.
Я поїду зранку в Браунський.
Гаразд.
Але я поїду з тобою.
ЛІТО, КОЛИ Я СТАЛА ПРИВАБЛИВОЮ
Я в машині, їду до тебе додому. Ти далеко? - Я тут.
- Привіт. - Привіт.
Не можу повірити, що ти тут.
Так, я теж.
Ти не взяла куртку?
Ой, забула. Але мені не холодно.
Зніму-но я ось це.
Хочеш на пляж?
Так.
ТЕЙЛОР ДЖЕВЕЛ
Говорила з Єремією вчора ввечері. Конрад зник. Я допоможу Єру знайти його.
Прикриєш? Скажу мамі, що я в тебе.
Мама - Ти їдеш додому?
Може, сказати їй правду?
Це мама відвезла Конрада в лікарню, як зламав руку, катаючись на скейті.
Сюзанну так трусило, що не могла водити.
Мама завжди врівноважена, сильна.
Завжди знає, що робити.
Принаймні знала.
Тепер я не дуже впевнена.
Я в Тейлор. Знову розійшлася з Майло.
Мабуть, я трохи
Привіт, Обрі.
Так, усе гаразд.
Слухай, а ти останнім часом взагалі говорила з Конрадом?
Чи бачила?
Ні?
Добре, пізніше поговоримо.
Як ти, МакІнтайр?
Слухай, а ти раптом не з моїм братом?
Ясно.
Ні, вибач. Я думав, що ви ще разом. Вибач.
Привіт, Браяне.
Це Єремія, брат Конрада.
Розумію, шансів мало, але ви часом не говорили нещодавно?
Ні? Добре, не хвилюйся.
Дідько!
БЕЗ ТЕБЕ ЦЕ НЕ ЛІТО - МЕМУАРИ - ЛОРЕЛ ПАРК
Я в Тейлор. Знову розійшлася з Майло.
Мабуть, я трохи побуду тут.
Бідна Тейлор. Ти хороша подруга.
А ти рано встав.
Ага, ніколи довго не сплю, коли вип'ю.
Що це було?
Тобто я взагалі особливо не п'ю.
Де Беллі? Розбуджу і те дівчисько.
У Тейлор. Схоже, вони з Майло знову порвали.
Подзвони їй, якщо тобі щось треба.
Та ні, нічого такого. Пізніше з нею поговорю.
Я поїду в Нью-Йорк на ту зустріч з книгарнями.
Що? Стривай, я радий за тебе.
Впораєшся? Хочеш залишитися з татом?
Мамо, я їду в коледж. Я впораюся.
Гаразд, тоді я хоча б сніданком тебе нагодую.
Та ні, не треба.
У нас немає їжі.
Була черга Беллі сходити в магазин.
Можу зробити яйця, зіб'ю сирі. З похмілля — саме те.
Ні, дякую.
Ходімо десь щось поїмо. Гаразд?
Ходімо.
БРАУНСЬКИЙ УНІВЕРСИТЕТ
- Привіт. - Привіт, я тут.
Де?
Десь на території. Ти не…
Так. Я йду до гуртожитку Конрада. Побачимося там.
Добре.
Привіт, Єреміє.
Беллі, привіт.
Це тобі.
Я не хочу, дякую. Дякую, що приїхала аж сюди.
Конрад з'явився?
Ні.
Не відповідає на дзвінки, повідомлення.
Але добре, що ти тут. Я не знаю ні поверху, ні кімнати.
Я теж.
Лише знаю, що він на найвищому поверсі.
Ти ніколи його тут не навідувала?
Мама не була в захваті, щоб я кермувала 4,5 години задля…
Це тут.
Так.
Агов?
Дивися, його ліжко застелене.
Не так усе й погано, якщо він ліжко застелив.
Перепрошую.
Ви копирсаєтеся в моїй кімнаті.
Привіт, я брат Конрада.
Ми говорили телефоном. Радий знайомству.
То ти Єремія.
Так. Конні не повернувся, так?
Востаннє я бачив його у четвер в обід.
Щось сталося до його від'їзду?
Він лаявся з кимось телефоном. Кричав і все таке.
А тоді кудись гайнув? Не в курсі, на кого кричав?
Не знаю, брате.
На уряд, який спостерігає за нами через пристрої?
І після цього він не з'являвся?
Ні. Сьогодні зранку написав, що пропустить біологію,
і попросив зробити конспект.
Я не в захваті, але я весь рік копіював його записи,
тож не можу жалітися, скажи?
Можеш набрати його зі свого телефона? Раптом він відповість.
Так, звісно.
Траскі, мій светр тут?
Не… Хвилинку. Не знаю, може…
Привіт, це Конрад…
Увімкнувся автовідповідач.
Але Софі може знати, де Конрад. Вони близькі.
Привіт.
Софі, ти можеш знати, куди міг подітися мій брат?
Гадаю, він казав, що буде з кузеном на пляжі.
Беллі, поїхали.
То ти Беллі!
Агов, коли ви розбіглися, у мого чувака була така депресія.
Навряд чи то було через мене.
Та точно через тебе.
Постійно дивився на твоє фото на телефоні.
Коли знайдете його, скажіть, що він має повернутися
на іспит з біології у четвер, інакше не складе.
- Серйозно? - Так.
Тоді я візьму його ноутбук, а ти —
книжки, щоб він міг вчитися.
Нумо.
Це Конрада?
Вибач, я це заберу.
Так, це все його. Беріть.
Ходімо, Беллі.
- Успіху. - Дякую.
Автобус їде за пів години, тож…
Нащо йому їхати до Казінса?
Здається, він ніколи не прогулював. Навіть тоді, коли мама хворіла.
Не знаю.
На кого він кричав по телефону? Мабуть, на тата, так?
Через що вони могли сваритися?
Так, мабуть, то був Адам.
Вони з Конрадом завжди сперечаються.
Я не хочу влазити в лайно, яким займається Конрад,
але якщо з ним щось станеться, я не зможу собі пробачити.
Ні. З Конрадом не сталося нічого такого, чуєш?
Мабуть, просто на серфі цілий день, а телефон вимкнув.
Можливо.
Але минув лише місяць від…
Ти ж його знаєш. Тримає все в собі, а тоді вибухає.
У нього нікого нема.
Він не розмовляє зі мною.
Хочеш, я поїду з тобою? У Казінс.
Я й сюди тебе їхати не просив.
Я сам можу розібратися.
Я знаю, що можеш. Та не мусиш.
- Якщо хочеш, щоб я поїхала… - Не хочу.
Може, Конрад хоче.
Йому не байдуже твоє ставлення.
Я знаю, Єремія хоче, щоб я поїхала, хоч ніколи й не скаже.
Бо він боїться.
Я знаю цього хлопця краще, ніж будь-кого.
Тож я поїду. Заради нього.
Я з тобою.
Оскільки ми в ТЦ, мені варто купити щось на ту подію.
Підеш зі мною вибирати одяг?
Без образ, але це мій страшний сон.
Гаразд.
Дякую.
Я пригощаю сніданком.
Дуже мило, та заощадь ці гроші на книжки.
За це не хвилюйся.
Прийшла стипендія за культпрограмою.
Якщо достукаюся до молочного спонсора, то і їжа буде.
Подався на молочну стипендію?
Так, вирішив витиснути систему.
Створив базу даних,
категоризував її та зробив перехресний аналіз есе.
Я думав, що казав.
Так, казав.
Беллі має двійку з тригонометрії. Знав?
На початку в неї все було добре, а тоді вона опустила руки.
Вона завжди мала посередні оцінки, це не новина.
Середні, але не незадовільні.
Не всі можуть потрапити у Прінстонський.
Спробуєш з нею поговорити?
Не впевнений, що вона хоче мене чути.
Ми вчора посварилися на вечірці. Я кепсько почуваюся.
- Невже? - Так.
І ми з нею вчора зчепилися.
Вона вважає, що я недбала матір
і все її життя зійшло нанівець через мене.
Хоч Тейлор і кинули, та я певна, що вона там, щоб покарати мене.
Можливо, нас обох.
Я погана мама?
Я можу скасувати Нью-Йорк, якщо вам…
Мамо, припини уникати поїздки.
Ти маєш прорекламувати книгу.
Просто дай Беллі простір, гаразд?
Я нагляну за нею.
Ти справді подорослішав.
Ага, я найкращий.
Іди приміряй нудні костюми. А я піду в книжковий.
Гаразд.
Ти хотів щось сказати?
Ні.
Добре.
Це був Стівен? Чому ти не відповіла?
Подзвоню йому пізніше.
Слухай,
як ти, відколи…
Я в нормі.
Ти ж знаєш, я вислухаю, якщо ти захочеш поговорити.
Знаєш, якось я їздив з мамою в Казінс навесні.
Там дивно, коли довкола не спекотне літо.
Ще б пак.
Як сильно нам дістанеться, коли вони зрозуміють, що ми зникли?
Мені не дістанеться. Я скажу всім, що ти мене викрав.
Що? Авжеж! Ти радо скористалася нагодою.
Лише тому, що ще не бачила засніжений пляж.
Я теж.
Я дивився, що шанс на снігопад лише 30%,
та, може, нам пощастить.
Як Сюзанні велик, який ти купив їй на Різдво?
- Ти ж узяв із кошиком? - Так.
Вона його обожнює. Дякую.
Я б купив халат.
Знаю. Стівен купив халат мамі цього року.
Справді?
Так. Чому хлопці не вміють вибирати подарунки?
Чесно кажучи, не думаю, що її хвилювало б, що я їй подарую.
Ти й гадки не маєш, як вона радіє, що ти моя дівчина.
Я ще нікому не казав,
але я переведуся на біологію.
- Справді? - Хочу бути лікарем.
Якийсь час я хотів займатися дослідженнями,
але тепер думаю, що краще працювати з людьми.
Через маму?
Їй уже краще.
Подзвониш іще раз Конраду?
Так.
Не відповідає.
Ми не говорили після похорону.
Що між вами сталося?
Він нічого не сказав?
Ми не говоримо про тебе.
Чорт!
Просто чудово.
Дякую.
Що ти робиш у книжковому?
Я просто зайшла за кавою.
Де моя сестра? Хіба вона не з тобою?
Так, зі мною. Вона просто… Зайшла до «Тітки Енн».
Мені шкода, до речі.
Через що?
Що ви з Майло розійшлися.
Так! Я дуже…
Просто спустошена, розумієш?
Гаразд. Не хочу здатися вилупком,
та ти не така вже й спустошена, як я гадав,
враховуючи, що вчора ти ковтала його язик.
Зробив із поцілунків щось огидне.
Ні, ви вдвох так цілувалися…
Ой, пробач.
Хай там як, ти гідна кращого.
Майло — найкращий з моїх хлопців.
Тобто… Чорт! Був.
Не знаю, може, ми ще зійдемося.
Чудово. Так.
Ні, просто він такий чудовий.
Хіба моя сестра не чекає на тебе?
Так.
- Маю з нею поговорити, якщо ти не… - Ні!
Стівене, вона досі зла на тебе.
Якщо підеш зараз, їй геть дах зірве.
А це мені дах рве. Бо це ж я розійшлася. Тож чао-какао!
Як Тейлор?
Не дуже. Дивимося «Титанік». Стільки сліз
Шукаєте щось для особливої події?
Просто для роботи.
Тоді щось консервативне?
Я письменниця і маю рекламувати нову книгу в Нью-Йорку.
Обожнюю читати. Як вас звати?
Лорел Парк.
«Кінець вечірки».
Читали влітку в моєму клубі для розлучених.
Про що ваша нова книга?
Це мемуари про мене й мою кращу подругу.
Як називається?
«Без тебе це не літо».
Можна я це поміряю?
Звісно.
Я принесу ще кілька варіантів.
Дякую.
Стівен усе не дає мені спокою.
Кому ти дзвониш?
У техдопомогу, бо, якщо ти не зрозуміла, то шині кінець.
Або можемо самі її замінити. Це не так і важко.
Мама навчила мене перед моїм іспитом з водіння.
Може, залишимо це експертам?
Я і є експертка.
Треба лише дістати домкрат і зняти запасне колесо.
То це не для декору?
Звісно, зробімо це.
Тобі допомогти?
Ні. Це він?
Постав його за колесом, щоб машина не рухалася.
Гаразд. Ось так?
Добре?
- Так. Правильно? - Так.
Тепер піднімемо машину.
- Піднімемо? - Піднімемо.
- Добре. - Так.
Це не так легко, як ти казала.
- Не піднімай зависоко. - Не піднімаю.
Посунь ближче до колеса.
- Що? - Ближче до колеса.
- Я не можу. - Трошки.
Треба, щоб я…
- Посунь до колеса. - Не можу.
- Я ж чітко пояснила. - Чорт! Дідько!
Чудова була ідея, Беллі.
Це не моя провина.
Та невже? Це твоя ідіотська ідея.
Тепер я у багнюці, а на вулиці 38 градусів.
Допомога вже приїхала б.
Вибач, добре?
Дякую, дуже допомогло.
Ні, Єре, я не через це.
Мені шкода. Мені справді шкода через усе.
Через те, що сталося на похороні.
Гадаєш, я серджуся через похорон?
Похорон був жахливий, усі напартачили.
Я злий через минуле літо.
Ми були найкращими друзями. У нас щось було.
Тоді ти пішла з моїм братом й очікувала, що я з цим примирюся.
А я не примирився.
Останнє, чого ми хотіли…
я хотіла, — завдати тобі болю.
Тому ми з Конрадом не зійшлися влітку.
Так, Беллі, надовго? На цілих п'ять хвилин?
Це щоб ви не виглядали паршиво.
Ти зустрічався з іншими. Ти забув.
Інакше був би жалюгідним невдахою, через якого ви не разом.
Мені шкода.
Через що?
Що Конрад кинув тебе?
Ти справді не очікувала? Бо я так і знав.
Ні, бо я сумувала за тобою.
Мені місяцями не вистачало тебе.
Тому я й подзвонила вчора.
Точно, бо Конрад не відповів.
Єре, я дзвонила тобі, а не йому.
Коли Сюзанна захворіла, я…
Я настільки зосередилася на Конраді й тому, що маю бути поруч із ним.
Але я мала бути поруч і з тобою теж.
А я забула про тебе. Я ненавиджу себе за це.
Мені шкода, що я тебе підвела.
Це сталося так швидко, Беллі.
Це було так жахливо.
У мене були тато й ніби Конрад,
а мені потрібна була ти, але тебе не було поруч.
Ти залишила мене.
Агов.
Тепер я тут.
Я нікуди не піду.
Так.
Покажетеся?
Нормально,
але не досить для події в Нью-Йорку з відомими письменниками.
Таку невідому, як я, годі й шукати.
Ви не невідома, якщо я чула про вас.
Спробуйте це.
Воно з ефектом «вау».
Саме так і сказала б Бек.
- Хто така Бек? - Вона моя…
Вона була моєю кращою подругою.
- Я не… - Знаєте що? Я спробую це вдягнути.
Маю поговорити з нею. Зараз.
Вона зараз не тут.
Вона пішла за шоколадкою.
Тоді ходила за пиріжком, а тепер за шоколадкою?
І що? У нас місячні.
Та годі, ти ж не дитя.
Чому ж тоді вона написала мені, що ви плачете під «Титанік»
саме тоді, коли я бачив тебе у ТЦ?
- Бо… - Бо… Що…
Гаразд! Я скажу тобі, але ти просто…
Не психуй.
Гаразд.
Вона з Єремією.
Конрад зник.
Виявилося, він у Казінсі, вони їдуть туди.
Стривай, але ж вони не розмовляють.
Чому Єр подзвонив їй, а не мені?
Може тому, що ти як скалка в дупі?
- Я маю поговорити з Єром. - Ні! Прошу!
Дай Беллі самій подбати про це. Прошу.
Вона почувається лайном через хлопців.
Знає, що напартачила.
Бо так і було.
Так. А ти змусив її почуватися повним лайном.
Дай їй самій усе виправити.
Гаразд! Дозволю їй самій розгребти все.
Розказуй мені все, що знатимеш.
Добре.
Гаразд, причепо. Бувай.
Господи, то був твій живіт?
Стулися, я б коня з'їла.
З їжі в мене був чай з льодом. Хоч я і знаю, що то не їжа.
Тобі пощастило, ми вже біля пирогів.
- «У Рози»? - Хочеш зупинитися? Чи…
Так.
У РОЗИ
Гаразд.
Гадаю, я візьму…
- З лохиною? - Ага.
- Невже? Я знав. - Ти завжди читав мої думки.
Переважно. Я радий, що наша екстрасенсорика повернулася.
Так, я теж. Гаразд.
Ти не їси пиріг, бо…
хвилюєшся через свій прес. Так!
Він сам по собі слугує людству. Може, ні, ніколи не знаєш напевне.
Беллі?
Ніколь!
- Привіт! - Вітаю!
Єре, мені так шкода через твою маму.
Вона була така мила.
Так, була. Дякую.
Гадаю, наше замовлення готове.
- Так, точно. - Сходиш?
Як вони з Конрадом?
Я писала після похорону, та без відповіді.
Зрозуміла, що важко.
Вони тримаються.
А як ти?
Бачила дівчат цього літа?
Того тижня бачила Марісу,
а батька Джіджі схопили за якусь незаконну торгівлю.
Їм довелося продати дім.
Як жахливо.
Схоже, про це знімають документальний.
Шейла все літо в Європі з батьками,
тож банда розпалася. Мабуть, це мало статися.
Так. Та все одно кепсько.
Так. А ти як? Я не знала, що ви приїдете цього року.
Ми й не мали. Так сталося.
Обов'язково треба зустрітися.
Ще маєш мій номер?
- Чудово. - Гаразд, бувай.
Ми обидві знаємо, що я не подзвоню.
Атмосфера геть не минулорічна.
Поглянь. Так круто.
МУР-СТРІТ - БАР «УСТРИЦЯ»
Готова?
Я ніколи не буду готова до цього.
ПЛЯЖ КАЗІНС - 8 КМ
Зайдемо?
Не думаю, що ми приїхали просто посидіти в машині.
Так дивно бути тут узимку.
Знаю, так холодно.
Гляну, чи є якась їжа. Може, печиво залишилося.
Удачі.
Гаряче какао.
Чудово.
Не знаю, чому він не загоряється.
Хіба ти не скаут?
Замовкни!
Буде дуже шоколадне.
Хочеш какао?
Так, звісно.
Чому ти сидиш так далеко?
- Смак… - Неймовірний?
Аж на зубах хрустить.
Гаразд, щоб ти знав, я спеціалізуюся на какао, тож будь ласка.
Дякую.
У мене какао на обличчі?
Ні, лише трохи бруду.
Тобто…
ластовиння.
Добре.
Боже, сніжить!
Ходімо на пляж! Бігом.
Якось холодно.
Ходімо. Це прекрасно.
Здуріти.
- Так, візьми це. Бери. - Чекай.
Гаразд. Тримаю.
- Добре. Знаю! - Я маю дві руки.
Конраде!
Конні, ти тут?
Гаразд.
- Що? - Дивися.
- Добре. - Добре.
Ходімо!
Ти квач.
Агов!
Повернися!
Торкнулася! Я тебе зачепила.
Допоможеш піднятися?
Чому він досі так мене вабить?
Я не хочу його бачити
й водночас не можу дочекатися зустрічі.
Які чудові відчуття.
Так, бо ти холоднокровний.
Для всіх інших. Можливо.
Але не для тебе.
- Мабуть, треба їхати… - Ні, не зупиняйся.
Конні, не можна просто зникати!
Як я дзвоню, відповідай, щоб тебе.
Я розгрібаю купу лайна, Єре.
- Ти маєш повернутися на іспит з біології. - Я не поїду.
- Мої руки захолодні? - Ні, просто…
Так приємно.
Тобто не поїдеш? Що може бути зараз важливішим?
До біса навчання.
Ти ж знаєш, що я не задля цього тебе привіз.
- Знаю. - Ми не маємо нічого…
Ні, я хочу.
Хочу, щоб це сталося з тобою.
Хіба що ти не хочеш.
Ні, я хочу.
Справді хочу.
Конраде.
Є лише ти.
Завжди був лише ти.
Єре, будинок виставили на продаж.
На продаж? Тобто?
Що вона тут робить?
Переклад субтитрів: Юрій Лаховський
Творчий керівник: Данило Качмарський