Dříve v Léto, kdy jsem zkrásněla.
Řeším spoustu problémů.
Mám pocit, že bych to mohl zvorat, kdybychom si něco začali.
-Musím mluvit s Belly. -Je s Jeremiahem.
Conrad byl MIA.
Je v Cousins. Jsou na cestě.
Jsem naštvanej kvůli loňskýmu létu.
Bylas má nejlepší kámoška. Začali jsme spolu chodit.
A pak sis začala s bráchou a čekala, že mi to nebude vadit.
Ale mně to vadilo.
Nenávidím, že jsem tě zklamala.
Jere, dům se prodává.
Jak to myslíš, že se prodává?
Co ta tady dělá?
LÉTO, KDY JSEM ZKRÁSNĚLA
Proto jsi mi neodepisoval a nebral mobil?
Tys mě neslyšel, Jere?
Přijdeme o tenhle dům. Mámin dům.
-Proč by ho váš táta prodával? -On ne. Teta Julia.
-Susannina sestra? -Nevlastní.
Dům patřil jim oběma. A když máma...
Teď to tu patří tetě Julii.
-Zavolej tátovi, něco vymyslíme. -Myslíš, že jsem to nezkoušel?
Podle zákona je ten dům její.
-Tak ať ho táta koupí. -Tolik peněz nemá!
Platí školu, účty od doktorů...
Vím, kolik ty účty dělají. Byl jsem u toho.
Jak dlouho o tom víš?
Stalo se to všechno tak rychle.
Chtěl jsem to nejdřív vyřešit, pak bych ti to řekl.
Takhle to řešíš?
-Zdrhneš, kašleš na školu... -Do háje se školou! Je mi to fuk.
Musíš se vrátit, nebo rupneš.
Jak chceš bejt doktor, když nedoděláš vejšku?
Vůbec nevíš, o čem mluvíš.
Vážně?
Jeli jsme na Brown, abysme tě zkontrolovali.
Nevěřil jsem, že to zase vytáhneš, ale ty prostě na všechny kašleš.
Ani se na mě nepodívá.
Promiň, jestli je divný, že tu jsem.
Takže dům...
Prodává se.
A Jereovi je to u zadku.
To není pravda.
Ale ty jsi pro něj důležitější.
Po tom všem, co se stalo,
prostě zmizíš? Chci říct...
Bál se, že se ti něco stalo.
My oba.
Před dvěma dny mi zazvonil mobil.
Byl to Liam.
Ptal se mě, proč máme před domem ceduli „Na prodej“.
Myslel jsem, že je to nedorozumění.
Jel jsem sem, vytáhl tu blbou ceduli ze země
a hodil ji do smetí.
Vidět tu ceduli bylo jako znovu ji ztratit.
Chtěl jsem toho Jerea ušetřit.
Vezmu svůj svěřenský fond a použiju ho na dům.
Ráno jsem mluvil s máminými finančními poradci.
Nechtěl jsem nikoho vyděsit.
Řeším to. Můžete odjet.
Na tomhle domě nezáleží jen tobě.
Jestli tu chce Jere zůstat a pomoct, je to jeho rozhodnutí.
Nemůžeš ho udělat za něj.
Není nic krásnějšího než tohle.
Tento konkrétní západ slunce
svou krásou desetkrát předčí cokoliv na světě.
Ať se stalo cokoliv,
cítíte napětí celého dne odplouvat do moře.
Chci si to všechno zapamatovat,
protože nikdy nevíte, kdy místo nebo člověka
vidíte naposledy.
Někdo už mohl vymyslet snazší systém.
Kdybych nebyl tak unavenej, hned odjedu.
Máma měla někoho, kdo všechno nachystal, než jsme přijeli.
Jo, bez ní je to tu jiný.
Jsem strašně naštvanej na Conrada.
Jak to s tím domem vůbec myslel?
Myslím, že je to pravda.
Sakra.
Budeš na tom spát takhle, viď?
-Jo. -Jo.
Belly?
Jo.
Díky, že jsi jela se mnou.
Nevím, co se mezi tebou a Conradem stalo,
ale asi nebylo snadný sem přijet.
Jsem rád, že na to nejsem sám.
Taky jsem ráda, že jsem přijela.
Dobrou noc.
Dobrou.
Pravda je, že to nejtěžší tady není Conrad.
Doma jsem skoro uvěřila tomu, že Susannah není opravdu pryč.
Ale tady, v domě na pláži, je všude
a zároveň nikde.
Pořád si hraješ na olympiádu?
Ne, už ne.
Když plaveš,
nevšimla by sis ani domu v plamenech.
Jsi do toho úplně ponořená. Jako bys tu ani nebyla.
To se mi na tom líbí.
Určitě se bez něj k tomu fondu nedostanu?
Ne, já...
Ještě jsem s ním o tom nemluvil,
ale to nebude problém.
Brzy zavolá a potvrdí to.
Dobře.
Jo. Děkuji.
Dobrý ráno.
Chceš mluvit o plánu B?
Na to není čas.
Není čas? No tak, kámo. To máš tak velký ego?
Teta Julia už je tady.
-Cože? -Jo.
Včera dorazila. Je v Ocean Harboru.
Viděli jste se?
Asi pět sekund jsme spolu telefonovali.
Na mámin pohřeb se ani neobtěžovala,
ale když jde o prodej domu, sedne na první letadlo.
Nechápu to. Proč takovej spěch?
Na důvodu nezáleží.
Tohle není hra, ale vážná věc.
Vraťte se do postele a nechte mě to řešit.
To šlo dobře.
Pořád říká, že všechno vyřeší.
Nevyřešil ani ň.
Můžeš mu domluvit?
Jsi jediná, která ví, jak na něj.
Už jsi sehnal smoking?
Ne.
Ještě mám čas, ne?
Ples je až druhýho.
Prvního.
Prvního?
Ahoj, Connie.
Ahoj, Laurel.
Líp by se ti učilo na židli, Betty.
Ne, tady nahoře mi to líp myslí.
Jestli chceme to apartmá s Taylor a jejím klukem, musíme zaplatit náš podíl.
Přímo přede mnou řešíte hotelový pokoj?
To jsem asi super máma.
Ne. Mami! To jen abychom pak měli kam jít.
-Jasně. -Vždyť to víš.
Mám ti ten smoking objednat?
Ne, to zvládnu.
Dobře.
Je všechno v pořádku?
Jo, jen jsem zapomněl datum.
Dobře.
Mámini doktoři zvažují, že jí nasadí nový léky.
Což znamená, že ty současný přestaly fungovat.
Dobře.
-Promiň, nechci ti přidělávat starosti. -Přestaň.
Mně můžeš říct všechno.
Obzvlášť o Susanně.
Když se Susannin stav zhorší, mámu to vždycky zdeptá.
Dnes má tak dobrou náladu, že si dokonce myslí, že je vtipná.
Ty nový léky určitě znamenají jen to, že je jí líp
a potřebuje jen nižší dávku nebo tak něco.
Jo.
Jo. Určitě máš pravdu.
Tehdy jsem to nevěděla, ale už jsem ho ztrácela.
Možná byly doby, kdy mi Conrad naslouchal,
ale teď už ho podle mě moje názory nezajímají.
Mám hlad. Co ty?
Susannah to tu vždy perfektně zásobila, když jsme měli přijet.
Můžu něco uvařit.
Třeba omeletu.
Obchod s potravinami je u Ocean Harboru.
Jedeme najít tetu Julii?
Přesně tak.
Tak jo.
CONRAD: VŠE JE V POŘÁDKU, DÍKY ZA OPTÁNÍ.
Jedu na nádraží.
Nandej jim to. Nebo co se na těch akcích dělává.
Víš o nich tolik co já.
Ozvala se ti dnes Belly? Odepisuje mi jedním slovem.
Jo. Mně taky.
Mám jí zavolat?
Ne. Je v pořádku, mami.
Dneska ráno jsme se dostali dokonce na tři slova.
Ono jí to dojde.
Určitě se od Taylor brzy vrátí. Jo?
Dobře.
Budu pryč jen pár dní.
Nezapomeň, že popelnice vyvážejí ve středu. A je třeba posekat trávník.
A taky by bylo fajn, kdyby sis uklidil oblečení.
Mám tě rád, mami.
Jo, já tebe taky.
Ahoj.
Šťastnou cestu.
Děkuji.
Nezapomeň.
Neboj.
Co chceš, Stevene?
Jedu do Cousins.
Počkej. Snad jsme se dohodli, že to necháš vyřešit Belly.
To sice jo, ale volal mi Conrad a pozval mě.
Tohle je první léto, co nemají mámu. Potřebují mě.
A to, že je Belly pořád smutná skrz Conrada...
Ti dva pohromadě, to je...
Vlastně je to od tebe milý.
Co řekneš Laurel?
Oba vás krejt nebudu. Jsem z toho na nervy.
To jsem po tobě nechtěl.
Odjela z města kvůli knížce.
Jen jsem ti to chtěl dát vědět.
Super.
Pojedu s tebou.
Proč? Myslel jsem, že Cousins nesnášíš.
Ne, to není pravda.
Nesnáším otravný snoby, co mě nechají nahou v lese.
V žádným případě tu nezůstanu, když budete všichni tam.
Vystřídat se s někým při řízení by mi asi bodlo.
Ale jedu hned, jasný? Fakt.
Slibuju, že než sem dorazíš, budu nachystaná.
Ještě jedna věc.
Pošlu ti seznam věcí, který sbalíš Belly.
Vsadím se, že na sobě má celou dobu jedno obří triko.
-Tak jo, čau. -Čau.
Jo.
Jakej je náš plán ohledně Julie?
Plíživej útok? Podplácení?
Vražda?
Říkal jsem si, že využijeme mý silný stránky.
Zadusíme ji šarmem.
-Proto ty kytky. -Přesně tak.
Kéž bych toho měl v rukávu víc, ale nebyly si s mámou úplně blízký.
Naposledy jsem ji a Skye viděl, kdy mi bylo tak sedm nebo osm.
To je dlouhá doba.
Jo.
Vzpomínám si, jak mi Susannah říkala,
že to její ségra ji přesvědčila, že může bejt umělkyní.
Fakt?
Moc si toho o ní nepamatuju, takže budu improvizovat.
Jak znám Conrada,
určitě dal při hovoru s ní průchod svýmu spravedlivýmu hněvu.
Což se určitě setkalo s velkým pochopením.
Conrad nikdy neuměl předstírat, že je šťastnej.
Přiveďme i kluky.
Je načase.
-Netvařte se tak nadšeně. -Já vím.
Plesové pózy?
Máš tam celá těla, že jo, Laur?
Chci fotku Bellyina účesu i zezadu, nejen zepředu.
Beck!
Promiň, ale focení ti moc nejde.
Hej!
Nádhera.
-Ukažte mi kytičky. -Jo.
Máš...
Sakra.
Co se stalo?
Nemám tvou kytku.
Asi jsem ji nechal v lednici na koleji.
To nevadí.
Tak jo, musíme jít.
-Ano. -Dobře. Jo.
Už musí jet. Ještě udělám pár posledních fotek.
Hned zítra za tebou přijedu.
Jsi v pořádku?
Promiň, že jsem zapomněl. Měl jsem na to myslet.
Kytku neřeš. Fakt, to je...
Příští rok mi prostě koupíš dvě, abys mi to vynahradil.
Na každý zápěstí jednu.
Cokoli budeš chtít.
-Zatančíme si? -Děkuji.
Džentlmene.
Požádáš ségru o tanec?
-Chceš tancovat? -Nemusíme, jestli nechceš.
Jsem ráda, že jsi tady.
Já taky.
Chceš jít jinam?
Párty po plese začíná až o půlnoci.
Já myslel jen ty a já. Chceš jít někam, kde si můžeme promluvit?
Ne, nikam nechci. Ještě chvíli tu zůstaňme.
Dobře.
Možná se dnes večer vrátím do školy. V pondělí mám zkoušku.
Nevadí, když na tu párty nepůjdu? Ale dovezu tě tam.
Já myslela, že tu budeš přes noc.
Jestli zůstanu, zkazím ti celej večer. A to nechci.
Provedla jsem něco?
Můžeme si jít ven promluvit, prosím?
Omlouvám se.
Vím, že se vším, co se děje,
je to těžký,
ale neodháněj mě od sebe.
Mám pocit, že tě jen zklamávám.
Nikdy jsi mě nezklamal.
Celej dnešní den tě jen zklamávám. A to si nezasloužíš.
Přestaň se takhle chovat a vraťme se dovnitř.
Nemůžu.
Prostě nemůžu.
Fajn. Takže...
Když to neřekneš ty, řeknu to já.
Co chceš říct?
Že je mezi námi konec?
Je to tak, ne?
-Belly... -Nech toho.
Nic neříkej.
Belly, neukončuj to takhle.
To ty. Ty to takhle ukončuješ.
Ne.
Počkej, Belly.
Ne...
Počkej!
To je dobrý. No tak.
Conrad lidi odhání v momentě, kdy je potřebuje nejvíc.
Já se nechám odehnat jen párkrát.
Je příšerně únavný.
Jo.
-Tak jo. -Tak jo.
Připravenej?
To dáme.
Jo.
Tak jo.
Potřebujete něco?
Teto Julie! Panebože!
Conrad mi řekl, že jsi tady. Jen jsem tě chtěl pozdravit.
-Jeremiah. -Jo.
-A... -Belly Conklinová. Isabel.
Dcera Laurel Parkové. Nejlepší Susanniny kamarádky.
Jasně, pardon.
-Je to už tak dávno. -Jo.
Máš oči po mém otci.
Přinesl jsem ti hortenzie z máminy zahrady.
Říkal jsem si, jestli bychom si mohli promluvit.
Jde o ten dům?
-Jo. -Promiň.
Rozhodla jsem se v prodeji pokračovat.
Zítra budeme mít dům otevřených dveří.
Myslím... Měla byste vědět,
co ten dům pro Jeremiaha, Conrada, mě a mou rodinu znamená.
Jako malá jste tam trávila prázdniny, že?
Jo, párkrát.
Tak proč se
chcete tak kouzelného místa zbavit?
Vzpomínám si, že tomu tak Susannah říkala.
Nechápu, jak se můžeš zbavit něčeho, co tvá sestra milovala.
Není to osobní.
Jo, to určitě.
Navrhuješ, abych vám ten dům dala?
-Je to náš... -Ovšemže ne.
Měli byste to s bratrem probrat se svým otcem.
Prostředky máte,
ale já nemůžu prodej odkládat, než se konečně dohodnete.
Za týden musím být zpět v práci. Už tohle volno byl problém.
Proto jsi nedorazila na pohřeb?
Něco takového.
-Mami? -Jo? Ahoj.
Jeremiahu?
Skye, já nevěděl, že jsi tady.
Tohle je Belly.
Naše mámy byly nejlepší kamarádky.
Myslela jsem, že děláš na té virtuální prohlídce domu.
-Už jsem to dokončila. -Dobře. Pojďme se najíst.
Díky, že jste se zastavili.
Nezapomeň na kytky.
Díky.
-Měla by sis je vzít. -Nashle.
-Hezkej den. -Ráda jsem vás viděla.
Takže...
Co si myslíš teď?
Že jsem idiot, když jsem si myslel, že změním její názor.
Musel jsi to zkusit.
Teď je na Conradovi,
jestli přesvědčí tátu, aby směl sáhnout na svůj fond.
To určitě půjde skvěle.
Pořád jsou rozhádaný?
Měli byste si s tátou promluvit oba.
Zkusí to udělat sám a já mám hádek plný zuby.
Fajn, tak to nedělejte.
Co se týká Adama,
musíte bejt oba jeden tým.
Pokusím se.
Špatný zprávy?
Ne, jen skupinovej chat holek z volejbalu.
Co máme vzít příští tejden na tábor.
Nezdá se, že se na to těšíš.
Neměla jsem úplně nejlepší rok.
Sebrali mi kapitánství.
Na oblastních závodech jsem to tak trochu neustála.
Při volejbalu bejváš docela zlá.
Jo, ráda vyhrávám.
Toho jsem si vědom, to mi věř.
A neměl by bejt volejbalovej kapitán přesně takhle divokej, soutěživej
a trochu drzej?
-Normálně jo. -Ale...
Ale my prohrávaly o šest bodů s nejhorším týmem,
bylo tam strašný vedro a moje smeče končily v síti.
Nemohla jsem se soustředit. Chci říct...
Dokázala jsem myslet jen na Susannu.
A prostě...
Neustála jsem to.
Chápu.
Jo, takže jsem Taylor slíbila, že na ten tábor pojedu.
Ale kdo ví? Možná to byl blbej nápad.
Určitě tam jeď, jasný?
Jestli já se mám dohadovat s Conradem,
ty podpoříš svůj tým. Platí?
-Platí. -Jo.
Fakt jsi mi chyběl, Jere.
-MILO. JEDU ZACHRÁNIT BELLY. -DOBŘE DOJEĎ.
-Dívej se na cestu. -Ale no tak.
-Zírals mi do mobilu. -Nefandi si.
To je fuk. Nekoukej mi do něj.
Fakt Milovi neva, že jedeš se mnou?
Samozřejmě. Proč by mělo?
Kvůli...
minulýmu létu.
Minulýmu létu?
Protože jsme se asi dvě vteřiny líbali?
Ne. Je v pohodě.
-Mám tě pozdravovat. -To určitě.
Jak to myslíš? „Pozdravuj Stevea.“
Fajn. Nemám se náhodou dívat na cestu?
-Přestal bys na mě řvát? -Já na tebe ne...
Jak tam budeš dlouho?
Potřebuju poradit.
Budu tady tak dlouho, jak bude třeba.
Belly je moje nejlepší kámoška a potřebuje mě.
To já taky, zlato.
Všechno v pohodě?
Jo.
Má snad pan „Nevěřím na vejšku“ existenciální krizi?
Ví vůbec, co to slovo znamená?
Určitě si myslí, že IBM znamená „idiot-blb-mentál“.
Ne každej posuzuje lidi podle toho, na jak dobrou jdou vejšku.
Víš to, že jo?
Na tyhle školy choděj jen debilové, co si myslej, že říděj svět.
Ale jelikož jsi kluk, co na párty seřval svou truchlící ségru,
možná tam zapadneš.
Já ji neseřval.
Ale jo, seřval.
Byli jste nakupovat?
Chtěli jsme odjet, ale pak jsme se rozhodli tě neposlechnout.
Nebyli jsme jen pro jídlo.
Stavili jsme se za tetou Julií.
Jak to šlo?
Nic moc.
-Už jsi mluvil s tátou? -Ne.
Vezmu to dovnitř.
Díky.
Jaký byly vlny?
Rozbouřený.
Můžeme to zkusit odpoledne, třeba to bude lepší.
Dobře.
Poslyš...
Rád bych byl u toho, až budeš mluvit s tátou. Jde mi to s ním teď líp.
Až uvidí, jak moc nám o to jde, nechá nás ty fondy použít.
Naše fondy?
Už nemusíš dělat všechno sám.
Tak jo.
Super.
Poslední kus cesty můžu odřídit já, jestli chceš.
Hele...
-Ty jsi... -Nemyslím si, že jsi brácha nanic.
Díky moc.
Je super, že jdeš na Princeton.
Tvrdě jsi na tom makal.
Jen to...
Někdy to vypadá, že si myslíš, že jsi lepší a chytřejší než ostatní.
Včetně mě.
To si vůbec nemyslím.
Jsi jedna z nejchytřejších lidí, co znám.
To máš rozhodně pravdu.
Řekneš mi, co to máš za emocionální stav,
aby to přestalo bejt tak divný? Prosím.
Fakt si Belly myslí, že mi je fuk, že Susannah umřela?
To si samozřejmě nemyslí.
Jen měla fakt děsnou noc.
Jo, já vím.
Susannah mi chybí.
Ale taky se strašně těším na Princeton.
Jsem kretén?
Možná. Ale to není ten důvod.
Každej zpracováváme věci jinak, Stevene.
Podle mýho terapeuta můžou štěstí a smutek existovat spolu.
Je to naprosto v pořádku.
Dobře.
V pohodě.
Až dorazíme, tak si s Belly promluvím.
A když už se tu svěřujeme...
Asi bych měl zmínit...
-Oni tak úplně nevědí, že přijedeme. -Cože?
Conrad mě do Cousins tak úplně nepozval, ale...
Celej den jedeme tam, kam nás nepozvali?
Chtěl jsem je podpořit, tak jsem se pozval sám. Promiň.
Já to chápu.
Ať se stane cokoliv, hlavně si to neber osobně.
I já poznám, že tě Fisherovic kluci mají strašně rádi.
Jedeme.
A coby neohlášení nemůžem přijet s prázdnýma rukama,
tak číhej na obchod.
Nehejbej mi tím sedadlem.
To auto je...
To není autem, ale tebou.
-Na mý auto to neházej. -Mnou to není.
-Táta by měl brzo zavolat. -Jo.
Chcete s ním mluvit o samotě?
Ne, zůstaň. Díky tobě jsme postoupili až sem.
Navíc je to tvůj barák stejně jako náš.
VOLÁ TÁTA
Čau, tati.
Ahoj, Cone. Mám jen pár minut.
Ahoj, tati.
Jere? Ty jsi taky v Cousins?
Jo, včera jsem dorazil.
Dostal jsem upozornění z banky,
že se pokoušíte dostat ke svěřenskému fondu.
To se nestane.
Ty už ses rozhodl?
Ty peníze jsou na vaši budoucnost, ne na dům na pláži.
-Tohle není jen dům. -Mám prosit? Klidně budu.
Ten hovor se odehrál brzy ráno.
Všechno má svůj čas,
i každá činnost pod nebesy.
Měla jsem vědět, že to budou špatné zprávy.
Jen takové opravdu nemůžou počkat.
Je čas zemřít, čas sázet
a čas vytrhávat.
Pohřeb byl takový, jak jsem tušila.
Smuteční řeč od pastora, který ji nikdy nepotkal.
Vzlykající lidé, kteří ji sotva znali.
NAVŽDY V NAŠICH SRDCÍCH
Přesně to jsem čekala, až na...
Tuhle písničku po mně vždycky chtěla zahrát.
Promiňte.
V tu chvíli jsem si něco slíbila.
Po zbytek dne se od něj nehnu.
Potřeboval mě.
Díky, že jste přišli.
Jak je asi panu Fisherovi.
Conrad sem jel s tebou?
To nevím.
Díky, že jste přišla.
Ahoj, Jere.
-Omlouvám se za vyrušení. Máš chvilku? -Jo.
Pokračujte.
Jestli chceš jít nahoru, přinesu ti talíř s jídlem.
-Ne, v pohodě. -Fakt to není problém.
Dobře. Díky.
Ty šaty jsou ti malé.
Proč sis nevzala ty, co jsem ti připravila?
Tyhle měla Susannah nejradši. Vzala jsem si je kvůli ní.
Jeden je pro Jerea, že jo?
-Jo. -Odnesu mu ho.
Dobře. Vyřiď mu, že jsem hned nahoře.
Ahoj, Bell. Jak se držíš?
V pohodě. Neviděl jsi někde Conrada?
Myslím, že šel do klubovny.
Jo? Dobře, díky.
-Fajn. -Jo.
Čau. To je pro nás?
Díky.
Belly.
Počkej, Belly.
-Belly, počkej. -Co chceš? Pusť mě.
To byla jen Aubrey.
Pardon, že jsem vás vyrušila.
Pomáhala mi.
Od ní pomoct chceš, ale ode mě ne?
Chápu. Jsem ráda, že vím, kam mezi tvý bejvalky zapadám.
Dospěj už.
Jdi k čertu.
Měl jsem vědět, že budeš takováhle.
Co tím myslíš?
-Zapomeň na to. -Ne, řekni mi to.
Věděl jsem, že je to blbej nápad, něco si s tebou začínat.
Nevěřím ti.
Byla to obrovská chyba.
Nenávidím tě.
Dobře.
Už tě nikdy nechci vidět.
Nech mě.
Už nikdy se jím nenechám takhle ovlivňovat.
Nemůžu.
Kdybych to udělala, zničilo by mě to.
Moji právníci začali hned po pohřbu hledat nějaké skulinky, ale žádné nejsou.
Jasné? Dům ze zákona patří Julii.
Ty víš, že o něj přijdeme, už od pohřbu?
Jere, nejsem zlý otec, který se vám snaží zničit život.
Možná tomu nevěříte, ale štve mě to jako vás.
To je taková kravina.
Tobě byl tenhle barák u zadku stejně jako máma.
Víš, že to není pravda.
Ty to chápeš, Jere, že jo?
Tati, nechápu, proč na koupi nemůžeme použít ten náš fond.
Když pak budeme potřebovat peníze, tak ho prodáme.
Ne. Julia zítra začne s prohlídkami.
Cením si vašeho pokusu, ale tohle je konec diskuze.
Zajistěte, aby Julia měla vše, co potřebuje. Jasné?
Conrad měl pravdu. Mluvit s tebou nemá smysl.
Překvapení!
Sakra. Já věděl, že jim máme říct, že dorazíme.
Ne, tak to není. Jen...
Přijdeme o dům.
Je na prodej.
Cinderbelly, oni prodávají dům?
Jo.
Přivezl jsem ti borůvkovej.
Jsem ráda, že jsi tady.
Myslel jsem si, že tu budeš.
Za to ráno se omlouvám.
Asi jsem měl strach, že...
uvidíte, jak jsem všechno podělal.
Ale jsem rád, že jste byli u toho hovoru s tátou.
Teta byla jen pokus, ale tátu jsem měl za hotovou věc.
Zabránil jsi mi, abych ho totálně seřval. A to není snadnej úkol.
Mám pocit, že všechny ztrácím.
Dům je to poslední, co nás drží pohromadě.
My to nevzdáme.
Nevzdáme.
Vymyslíme něco jinýho.
Máš plán?
Ne.
Ještě ne.
Vyřešíme to společně. Jo?
Nevím, ale...
Možná by nebylo blbý začít tím, že se tu budeme zejtra
při prohlídkách poflakovat a prudit.
Tetě Julii by se to určitě líbilo.
Pojďme to rozjet.
Jak se má Jere?
Myslím, že je v pohodě.
Řekl jsem mu, že to nevzdáme.
Správně.
Protože to nevzdáme.
Je tam úplně nový gauč.
Díky, Belly.
-...špatný gauč. -Děkuju. Přesně tak.
Nemůžu se zaručit za...
Sedíš mi na místě.
Kdo pozdě chodí, sám sobě škodí. Sedni si na podlahu.
-Pusť ji. -Cože?
-Zvedej se. -Panebože. Fajn.
-Bože. -Promiň, Steve.
Objednal jsem pizzu, měla by tu bejt za půl hoďky.
Ale objednal jsem jen jednu ananasovou, takže si zabírám dvě porce.
Jeremiahu, myslím, že je celá tvoje.
Co...
Možná měla Julia pravdu.
Susannah opravdu věřila, že Cousins je svět fantazie.
Ale mě o tom přesvědčila taky. Možná bych mohla zajistit, aby to tak zůstalo.
-Na co chcete koukat? -Co třeba Stalo se jedné noci?
Jo. Super.
Stará klasika.
STALO SE JEDNÉ NOCI
Conrade!
Co se děje, Conrade?
Conrade?
Překlad titulků: Tereza Nesvačilová
Kreativní dohled Vít Bezdíček