Detta har hänt...
Jag har så mycket på gång.
Om vi börjar nåt får jag inte sabba det.
-Var är Belly? -Hon är med Jeremiah.
Conrad var borta.
Han är i Cousins. De är på väg hit nu.
Jag är sur för i somras.
Du var min bästa vän. Vi blev ihop.
Sen blev du ihop med min bror och trodde det skulle vara okej.
Vilket det inte var.
Förlåt att jag svek dig.
Jere, huset ska säljas.
Vad menar du?
Vad gör hon här?
Är det därför du inte har svarat på mina samtal och sms?
Jere, hörde du inte vad jag sa?
Vi kommer att förlora mammas hus.
-Varför skulle er pappa sälja det? -Inte han. Moster Julia.
-Susannahs syster? -Halvsyster.
Tydligen tillhörde huset dem båda. Sen, när mamma...
Nu äger moster Julia hela.
-Ring pappa, ordna det. -Tror du inte jag har gjort det?
Juridiskt är huset hennes.
-Då köper han det. -Han har inte råd!
Brown, sjukvårdsräkningar...
Jag vet vad de kostade, jag var där.
Hur länge har du vetat om detta?
Allt hände så snabbt.
Jag tänkte berätta efter att jag hade löst det.
Är det så här du löser det?
-Hoppa av skolan... -Skit i skolan! Jag bryr mig inte.
Du riskerar att få underkänt.
Hur ska du bli läkare om du inte klarar college?
Du vet inte vad du pratar om.
Allvarligt?
Vi åkte till Brown för att leta efter dig.
Samma skit igen, du bryr dig inte om nån.
Han vill inte ens se på mig.
Det kanske är konstigt att jag är här.
Så huset...
Är till salu.
Och Jer bryr sig inte ens.
Klart han bryr sig.
Men han bryr sig mer om dig.
Efter allt som hänt,
så försvinner du bara. Jag menar...
Han trodde att nåt hemskt hade hänt dig.
Det gjorde vi båda.
Jag fick ett samtal.
Från Liam.
Han frågade om en till salu-skylt i trädgården.
Jag trodde det var ett missförstånd.
Jag körde hit, drog upp den dumma skylten ur marken
och slängde den i soporna.
Att se den var som att mista henne igen.
Jag ville inte det för Jer.
Jag tar mina fonder som en handpenning för huset.
Ska prata med mammas bankrådgivare imorgon.
Jag menade inte att oroa nån.
Jag tar hand om det här. Ni kan åka.
Du är inte den enda som bryr sig om det här huset.
Om Jere vill stanna här och hjälpa till är det hans beslut.
Du kan inte bestämma över honom.
Det finns inget vackrare än detta.
Den här solnedgången
kan matcha all skönhet i världen, tio gånger om.
Oavsett vad som har hänt,
kan man känna hur dagens spänningar driver bort ut till havs.
Jag vill komma ihåg allt,
för man vet aldrig när man ser en plats för sista gången.
Eller en person.
Nån borde ha uppfunnit ett enklare system vid det här laget.
Om jag inte var så trött skulle jag åka ikväll.
Mamma brukade alltid göra i ordning allt innan vi kom.
Ja, huset känns annorlunda utan henne i det.
Jag är så arg på Conrad.
Vad pratar han ens om med den här husgrejen?
Jag tror att det är sant.
Fan.
Du kommer sova så där, va?
-Japp. -Ja.
Du, Belly.
Ja.
Tack för att du följde med mig.
Jag vet inte vad som hände mellan dig och Conrad,
men det här kan inte ha varit lätt.
Glad att jag inte gör det här ensam.
Ja, jag är glad att jag kom.
God natt.
Det svåraste med att vara här är inte Conrad.
Hemma kan jag intala mig själv att Susannah inte är borta.
Men här, vid strandhuset, är hon överallt,
och ingenstans.
Låtsas du fortfarande att du är med i OS?
Nej, inte längre.
När du simmar,
tror jag inte att du skulle märka om huset brann.
Du är så inne i det, det är som om du är nån annanstans.
Det är det jag gillar med det.
Säkert att jag inte kan komma åt kontot utan honom?
Nej, jag har inte...
pratat med honom om det ännu,
men det blir inga problem.
Han ringer, jag får honom att skriva på.
Okej.
Ja. Tack.
God morgon.
Vill du diskutera en plan B?
Finns ingen tid för en plan B.
Ingen tid? Kom igen. Är ditt ego så stort?
Moster Julia är redan här.
-Va? -Ja.
Hon kom igår. Hon är vid Ocean Harbor.
Såg du henne?
Vi pratade i telefon i ungefär fem sekunder.
Orkade inte komma på mammas begravning,
men tar första flyg för att sälja huset.
Jag fattar inte. Varför så bråttom?
Det spelar ingen roll.
Det här är inget spel. Det här är allvar.
Gå och lägg dig igen och låt mig lösa det.
Det gick bra.
Han säger hela tiden att han ska lösa allt.
Han har inte löst ett skit.
Kan du prata förnuft med honom?
Du är den enda personen som kan nå Conrad.
Har du ordnat din smoking än?
Nej.
Jag har fortfarande tid.
Balen är inte förrän den 2:a.
Den 1:a.
Den 1:a?
Hej, Connie.
Hej, Laurel.
Du kanske pluggar bättre i en stol.
Nej, jag tänker bättre härifrån.
Vi måste betala vår del om vi vill boka sviten med Taylor och hennes dejt.
Pratar ni om att ta in på hotell framför mig?
Jag är en cool mamma.
Nej. Det är så att vi kan hänga efteråt.
-Okej. -Det vet du.
Ska jag beställa din smoking?
Nej. Jag löser det.
Okej.
Är allt okej?
Ja, jag glömde bara datumet.
Okej.
Mammas läkare överväger att ge henne nya mediciner.
Så de nuvarande fungerar inte.
Okej.
-Förlåt, jag vill inte oroa dig. -Sluta.
Du kan prata med mig om vad som helst.
Särskilt Susannah.
Mamma blir alltid nere när Susannah har det svårt.
Idag verkar hon vara på skämthumör.
Så den nya medicinen gör nog att hon mår bättre
och behöver en mindre dos eller nåt.
Ja.
Du har säkert rätt.
Jag visste det inte då, men jag höll på att mista honom.
Conrad kanske lyssnade på mig förut,
men han bryr sig inte längre.
Jag är hungrig. Är du?
Susannah brukade ha skafferiet fyllt till brädden innan vi kom hit.
Jag kan köpa nåt.
Jag kan göra lite frittatas.
Mataffären ligger bredvid Ocean Harbor.
Ska vi leta efter moster Julia?
Det gör vi.
Okej.
Conrad Allt är okej. Tack för att du hör av dig.
Jag är på väg till tågstationen.
Kör hårt, eller vad man nu gör på event.
Jag vet lika lite som du.
Har du hört nåt från Belly idag? Jag får bara korta sms.
Ja. Jag med.
Ska jag ringa henne?
Nej. Hon mår bra, mamma.
Jag fick ett svar på tre ord imorse,
så hon klarar sig.
Hon kommer nog tillbaka från Taylor snart. Ja?
Okej.
Jag blir bara borta några dagar.
Kom ihåg att ställa ut soporna på onsdag och att klippa gräset.
Och det skulle vara trevligt om du tog undan dina kläder.
Jag älskar dig, mamma.
Älskar dig med.
Hej då.
Ha en trevlig resa.
Tack.
Glöm inte.
Nej.
Vad vill du, Steven?
Jag ska till Cousins.
Jag trodde att du skulle låta Belly sköta det här själv.
Ja, men Conrad ringde och bad mig komma.
Det är första sommaren utan deras mamma. De behöver mig.
Och med Belly som fortfarande är ledsen över Conrad,
de två där tillsammans, det blir...
Det är faktiskt lite snällt av dig.
Vad ska du säga till Laurel?
Jag kan inte täcka för er båda.
Jag ber dig inte om det.
Hon har åkt iväg på ett bokevent.
Hur som helst, jag ville bara meddela dig.
Okej.
Jag följer med.
Varför det? Jag trodde att du hatade Cousins.
Nej, jag hatar inte Cousins.
Jag hatar irriterande rika människor som lämnar mig naken i skogen.
Men inte en chans att jag stannar här medan alla ni är i Cousins.
Antar att det vore bra att dela körtiden med nån.
Okej, men jag åker nu. Allvarligt.
Jag är packad och klar när du kommer hit.
En sak till.
Jag skickar en lista över saker att packa till Belly.
Hon har säkert haft på sig samma stora t-shirt hela tiden.
-Okej. Hej då. -Hej då.
Ja.
Hur gör vi med Julia?
Smyger oss på henne? Mutar henne?
Mördar henne?
Jag tänkte att vi går på mina styrkor.
Så charmoffensiv.
-Därav blommorna. -Precis.
Jag önskar att jag hade mer att gå på, men hon och mamma var inte nära.
Sist jag såg henne och Skye var jag typ sju, åtta år gammal.
Det var längesen.
Ja.
Susannah berättade för mig
att hennes syster övertygade henne att bli konstnär.
På riktigt?
Jag minns inte mycket om henne, så jag freestylar bara.
Känner jag Conrad,
så valde han nog den arga vägen när de pratade.
Det gick säkert hem.
Conrad har aldrig varit bra på att låtsas vara glad.
Vi tar in pojkarna också.
Det var på tiden.
-Se inte så glad ut. -Jag vet.
Balposer?
Laur, du har en helkroppsbild, eller hur?
Jag vill se baksidan av Bellys hår, inte bara framsidan.
Beck!
Förlåt, men du är usel på att ta bilder.
Hallå!
Toppen.
-Visa era blommor. -Ja.
Har du...
Fan.
Vad är det?
Jag har inte din blomma.
Jag måste ha lämnat den i kylskåpet.
Det är okej.
Okej, vi måste dra.
-Jag håller med. -Ja.
De ska åka. Jag ska ta några sista bilder.
Jag åker till dig imorgon.
Är du okej?
Förlåt att jag glömde. Det var klantigt.
Oroa dig inte för blomman. Det är...
Du får köpa två nästa år för att kompensera för det.
En för varje handled.
Vad du än vill.
-Ska vi? -Tack.
Min herre.
Ska du bjuda upp min syster eller vad?
-Vill du dansa? -Vi behöver inte om du inte vill.
Fint att du är här.
Jag med.
Vill du åka nånstans?
Efterfesten börjar inte förrän midnatt.
Jag menar bara du och jag. Nånstans där vi kan prata?
Nej, vi stannar. Vi stannar här ett tag.
Okej.
Jag kanske åker tillbaka till skolan ikväll. Jag har tenta på måndag.
Är det okej om jag missar efterfesten? Jag kör dig.
Jag trodde att du skulle sova över.
Om jag stannar, förstör jag festen. Jag vill inte det.
Har jag gjort nåt?
Kan vi gå ut och prata?
Jag är ledsen.
Jag vet att det är svårt
med allt som händer,
men stäng mig inte ute.
Jag gör dig ständigt besviken.
Nej, det gör du inte.
Allt jag har gjort idag är att göra dig besviken.
Sluta bete dig så här och kom tillbaka in med mig.
Jag kan inte.
Jag kan bara inte.
Okej.
Om du inte säger det, gör jag.
Säger vad?
Att det är slut?
Det är det, eller hur?
-Belly... -Nej, gör det inte.
Säg ingenting.
Belly, lämna inte så här.
Det är du som lämnar det så här.
Nej.
Belly, vänta.
Du...
Vänta!
Det är okej.
Conrad stöter bort folk när han behöver dem som mest.
Man kan bara bli bortstött så många gånger.
Det är jävligt utmattande.
Ja.
-Okej. -Okej.
Är du redo?
Vi klarar det här.
Ja.
Okej.
Kan jag hjälpa er?
Moster Julia! Herregud.
Conrad sa att du var här. Ville bara säga hej.
-Jeremiah. -Ja.
-Och... -Belly Conklin. Isabel.
Laurel Parks dotter. Susannahs bästa vän.
Just det, förlåt.
-Det var så längesen. -Ja.
Du fick verkligen min pappas ögon.
Jag har hortensiorna till dig från mammas trädgård.
Jag undrar om vi kan prata lite.
Handlar det här om huset?
-Ja. -Jag är ledsen.
Jag ska gå vidare med försäljningen.
Vi har visning imorgon.
Du måste veta hur mycket
huset betyder för Jeremiah, Conrad, mig och min familj.
Du tillbringade väl somrarna där som barn?
Ibland, ja.
Då vet du.
Varför skulle du vilja släppa taget om en sån magisk plats?
Jag minns att Susannah sa så.
Jag förstår inte hur du kan göra dig av med nåt din syster älskade.
Det är inte personligt.
Säkert inte.
Vill du att jag skänker huset till er?
-Det är vår... -Nej.
Du och din bror får lösa det här med er pappa.
Ni har resurserna,
men jag kan inte skjuta upp försäljningen i väntan på er.
Jag måste vara tillbaka på jobbet om en vecka. Fick knappt ledigt.
Var det därför du inte kom på begravningen?
Nåt i den stilen.
-Mamma? -Ja? Hej.
Jeremiah?
Skye, jag visste inte att du var här.
Det här är Belly.
Våra mammor var bästa vänner.
Trodde att du jobbade på visningen av huset.
-Jag är precis klar. -Okej. Då går vi och äter.
Tack för att ni kom förbi.
Glöm inte dina blommor.
Tack.
Hej då.
-Ha en bra dag. -Angenämt.
Så...
Vad tänker du?
Dumt att tro att jag kan ändra moster Julias beslut.
Du måste försöka.
Det är upp till Conrad nu
om han kan övertyga pappa att ta från fonderna.
Det kommer att gå bra.
Är de ovänner än?
Du och Conrad borde prata med er pappa.
Han kommer att försöka ensam och jag vill inte bråka.
Okej, gör det inte då.
Med Adam här
måste ni två vara på samma sida.
Jag ska försöka.
Dåliga nyheter?
Nej, det är bara volleygängets gruppchatt.
Allt vi måste ta med till lägret nästa vecka.
Du verkar inte se fram emot det.
Jag har inte haft det bästa året.
Jag blev petad som kapten.
Jag tappade humöret på de regionala.
Du blir rätt elak när du spelar.
Jag gillar att vinna.
Tro mig, jag vet.
Men är det inte en vass, tävlingsinriktad kämpe
man vill ha som volleybollkapten?
-Oftast, ja. -Men...
Men vi låg under mot ett skitlag,
det var så varmt på planen, och jag körde ständigt bollen i nätet.
Jag kunde inte fokusera. Jag menar...
Allt jag kunde tänka på var Susannah.
Och jag...
Jag tappade det.
Jag fattar.
Jag lovade Taylor att jag skulle åka på volleylägret.
Men det kanske var en dålig idé.
Åk på lägret.
Om jag tar itu med Conrad
ställer du upp för laget. Okej?
Deal.
Jag har saknat dig, Jer.
Milo - Jag ska rädda Belly. Okej. Kör försiktigt.
-Ögon på vägen. -Kom igen.
-Du tittade på min mobil. -Smickra inte dig själv.
Sluta med det.
Lugnt för Milo att du är med mig?
Varför inte?
På grund av...
förra sommaren.
Förra sommaren?
För att vi kysstes i typ två sekunder?
Nej. Det är lugnt.
-Han hälsar. -Visst.
Vadå "visst"? "Hälsa Steve-o."
Okej. Ögon på vägen.
-Sluta skrik på mig. -Jag skriker...
Hur länge tar det? Hjälp mig
att säga nåt skivbolaget.
Det får ta den tid det tar.
Belly är min bästa vän och hon behöver mig.
Jag behöver dig också.
Allt lugnt?
Jadå.
Har herr "Tror inte på college" en existentiell kris?
Vet han ens vad "existentiell" betyder?
Han vet nog inte ens vad SAT är.
Alla mäter inte människors värde efter vilken skola de går på.
Det vet du va?
De skolorna är fulla av idioter som tror att de styr världen.
Du är killen som svek sin sörjande syster på en fest,
så du kanske passar in direkt.
Jag svek henne inte.
Jo, du gjorde typ det.
Åkte ni till affären?
Vi tänkte att dra, men sen bestämde vi oss för att inte lyssna på dig.
Vi köpte inte bara mat.
Vi hälsade på moster Julia.
Hur gick det?
Inte bra.
-Pratat med pappa? -Nej.
Jag tar in maten.
Tack.
Hur var vågorna?
Lite för vilda.
Vi kanske kan åka ut senare när det är lugnare.
Okej.
Du, lyssna...
Jag vill vara där när du pratar med pappa. Jag kan hantera honom.
När han väl ser hur passionerade vi är måste han låta oss använda våra fonder.
Våra fonder?
Du ska inte göra allt ensam.
Okej.
Bra.
Jag kan köra sista sträckan om du vill.
Du...
Jag tycker inte att du är en taskig bror.
Tack så mycket.
Princeton är coolt.
Du jobbade hårt för det.
Det är bara...
ibland känns det som att du tror att du är bättre och smartare än alla.
Inklusive mig.
Det tror jag inte alls.
Du är en av de smartaste jag känner.
Det är jag definitivt.
Kan du berätta varför du är så deppig,
så det kan sluta vara konstigt? Snälla?
Tror Belly att jag inte bryr mig om Susannahs död?
Nej, självklart inte.
Belly hade en dålig kväll.
Ja, jag vet.
Jag saknar Susannah.
Men jag är också exalterad över Princeton.
Är jag en skitstövel?
Förmodligen. Men inte därför.
Steven, alla bearbetar saker olika.
Min terapeut säger att lycka och sorg kan samexistera.
Det är helt okej.
Okej.
Det är okej.
Jag ska prata med Belly när vi kommer fram.
Och när vi ändå delar med oss...
Jag antar att jag borde nämna...
-De vet inte riktigt att vi kommer. -Vad?
Conrad bad mig faktiskt inte komma till Cousins, men...
Vi körde hela dan för att komma objudna?
Jag ville vara där för dem, så jag bjöd in mig själv. Förlåt.
Jag förstår.
Vad som än händer, ta det bara inte personligt.
Till och med jag ser Fisher-pojkarna älskar dig till döds.
Nu kör vi.
Man kan inte komma både oinbjuden och tomhänt,
så vi får stanna till nånstans.
Ändra inte min sätesinställning.
Bilen är...
Det är inte bilen. Det är du.
-Skyll inte på min bil. -Det är inte jag.
-Pappa borde ringa snart. -Ja.
Vill ni prata med honom ensamma?
Stanna. Du hjälpte oss att komma så här långt.
Dessutom är det ditt hus lika mycket som vårt.
PAPPA MOBIL
Pappa, hej.
Hej, Con, jag har ungefär tio minuter.
Hej, pappa.
Jere? Är du också i Cousins?
Ja, kom hit igår kväll.
Jag fick ett meddelande från banken
att du vill få tillgång till dina fonder.
Det blir inget av.
Har du bestämt dig?
Ja. De pengarna är för din framtid, inte ett strandhus.
-Det är inte bara ett hus. -Vill du att jag ska tigga?
Samtalet kom tidigt på morgonen.
Allt har sin tid,
en tid för allt under himlen.
Borde ha vetat att det var dåliga nyheter.
Dåliga nyheter är de som inte kan vänta.
En tid för att dö, en tid för att så,
en tid för att rycka upp.
Begravningen blev som jag trodde.
Lovord från en präst som aldrig träffat henne.
Folk som inte kände henne grät.
Det var precis som jag förväntat mig, förutom...
Hon bad mig alltid spela den här låten för henne.
Ursäkta mig.
Jag lovade mig själv där och då
att jag inte skulle lämna hans sida den dagen.
Han behövde mig.
Tack för att du kom.
Jag undrar hur det är med mr Fisher.
Åkte Conrad hit med dig?
Jag vet inte.
Tack för att du kom.
Du, Jere.
-Förlåt att jag avbryter. Kan vi prata? -Ja.
Absolut.
Om du vill gå upp på övervåningen kan jag ta upp lite mat.
-Nej, det är okej. -Det är inga problem.
Okej. Tack.
Klänningen är för liten.
Varför tog du inte den jag la fram?
Det här var Susannahs favorit. Jag bär den för henne.
En av dem är till Jer, eller hur?
-Ja. -Jag tar den till honom.
Okej. Säg att jag kommer upp strax.
Hej, Bell. Hur är det?
Jag är okej. Har du sett Conrad nånstans?
Jag såg honom gå upp.
Okej, tack.
Hej. Är det till oss?
Tack.
Belly.
Belly, vänta.
-Belly, vänta. -Vad vill du? Släpp.
Det var bara Aubrey.
Ledsen att jag störde.
Hon hjälpte mig.
Så du tar emot hennes hjälp, men inte min?
Glad att veta var jag hamnar i rangen av ex.
Väx upp.
Dra åt helvete.
Borde ha vetat att det skulle bli så.
Vad menar du?
-Glöm det. -Nej. Säg det. Berätta.
Det var en dålig idé att inleda nåt med dig.
Jag tror dig inte.
Det var ett stort misstag.
Jag hatar dig.
Bra.
Jag vill aldrig se dig igen.
Sluta.
Jag vill aldrig låta mig påverkas så av honom igen.
Det går inte.
Det skulle förstöra mig.
Mina advokater undersökte eventuella kryphål efter begravningen, men inget.
Huset tillhör Julia.
Har du vetat det sen begravningen?
Jer, jag är inte er elaka far som försöker förstöra ert liv.
Och, tro det eller ej, jag är lika upprörd som ni.
Skitsnack.
Du brydde dig aldrig om huset för du brydde dig aldrig om mamma.
Det är inte sant.
Jere, du förstår, eller hur?
Varför kan vi inte använda våra fonder för att köpa det?
Och så kan vi sälja det senare om vi behöver pengarna.
Nej. Julia ska gå vidare med visning imorgon.
Jag gillar att ni försöker, men det är klart.
Se till att Julia får allt hon behöver. Okej?
Conrad hade rätt. Att prata är meningslöst.
Överraskning!
Fan. Vi borde ha sagt att vi skulle komma.
Nej, det är inte det.
Vi kommer att mista huset.
De tänker sälja det.
Cinderbelly, säljer de huset?
Ja.
Jag tog med blåbär.
Fint att du är här.
Tänkte att du skulle vara här.
Förlåt för imorse.
Jag tror jag var rädd att...
ni skulle se mig sabba allt.
Jag är glad att du var där för att prata med pappa.
Moster Julia var en risk, men trodde jag kunde övertyga pappa.
Du hindrade mig från att helt tappa det. Det är ingen enkel bedrift.
Alla glider iväg.
Huset är det sista som binder oss samman.
Vi ger inte upp.
Vi kommer hitta på nåt annat.
Har du en plan?
Nej.
Inte än.
Vi kommer att lösa det tillsammans.
Jag vet inte, men...
Vi är med på visningen imorgon
och är skitjobbiga, det är en bra början.
Det skulle moster Julia älska.
Vi saboterar lite.
Hur mår Jere?
Jag tror att han är okej.
Jag sa att vi inte ger upp.
Bra.
För det gör vi inte.
Det finns en soffa till där.
Tack, Belly.
-...ful soffa. -Tack. Precis.
Jag kan inte garantera...
Det är min plats.
För sent. Du kan sitta på golvet nu.
-Låt henne få den. -Va?
-Stig upp ur soffan. -Herregud. Okej.
-Jösses. -Förlåt, Steve-O.
Jag beställde pizza, bör ta 30 minuter.
Men jag beställde bara en ananas, pax för två bitar av den.
Jeremiah, du får hela.
Vad...
Julia kanske hade rätt.
Susannah trodde att Cousins var en fantasivärld.
Men hon fick mig att tro också, så jag kanske kan få det att förbli så.
-Vad vill ni titta på? -Det hände en natt.
Okej.
Throwback.
DET HÄNDE EN NATT
Conrad!
Vad är det som händer?
Conrad?
Undertexter: Teresia Alfredsson
Kreativ ledare Bengt-Ove Andersson