‫בפרקים הקודמים של "הקיץ שבו הפכתי ליפה"…‬
‫סוזנה אמרה לי שכשנולדתי,‬
‫היא ידעה שנועדתי להיות עם אחד מבניה.‬
‫קונרד או ג'רמיה?‬
‫למה זרקת הכול לפח?‬
‫חשבתי שאהבנו זה את זה.‬
‫אהבנו.‬
‫אתה החבר הכי טוב שלי.‬
‫היו פעמים שרציתי יותר, אבל חיכיתי.‬
‫איזבל קונקלין, התינשאי לי? -כן.‬
‫זאת בדיחה?‬
‫אל תתחתני איתי. תהיי איתי.‬
‫תסתכלי לי בעיניים ותגידי לי שאת כבר לא אוהבת אותו.‬
‫ג'רמיה, אני אוהבת אותך. -זה לא מה ששאלתי.‬
‫אלה בלי וקונרד, עם הזיבולים שלהם על נשמות תאומות אפיות ונצחיות.‬
‫אנחנו זוג בתפקוד גבוה בהשוואה אליהם.‬
‫אנחנו כל הזמן חוזרים זה לזה.‬
‫כאילו זה אף פעם לא מסתיים.‬
‫אבל מה אם זה לא יעבוד?‬
‫איפה אתה? -בפריז.‬
‫מה שלום בלי? נראה לך שהיא תרצה לשמוע ממני?‬
‫תצטרך לגלות לבד.‬
‫חלק ממני תמיד האמין שנמצא את דרכנו חזרה זה לזה.‬
‫עשה מה שאתה חייב.‬
‫אל תצפה ממני להיות בסדר עם זה, אבל גם אל תבזבז את ההזדמנות.‬
‫- הקיץ שבו הפכתי ליפה -‬
‫השיער שלך מהמם. -תודה.‬
‫תשמרי על עצמך, טוב?‬
‫בלי.‬
‫קונרד.‬
‫הפתעה!‬
‫תביא חיבוק. בוא הנה.‬
‫אני אוהב את השיער שלך.‬
‫כן, תודה.‬
‫מה אתה עושה כאן בכלל?‬
‫כן.‬
‫מצטער. זה היה קטע של הרגע… האחרון.‬
‫יש לי כנס בבריסל,‬
‫ומסתבר שבריסל היא במרחק נסיעת רכבת קצרה מפריז.‬
‫כן. -אז…‬
‫חשבתי שזה יום ההולדת שלך… -מחר.‬
‫לא. כן, אני יודע. אני פשוט…‬
‫הכנס מתחיל מחר.‬
‫חשבתי לנסות לפגוש אותך,‬
‫לנסוע ברכבת לבריסל מאוחר יותר.‬
‫בטח יש לך המון תוכניות.‬
‫כן. כן, לא, יש לי.‬
‫אין בעיה. צצתי במפתן דלתך בלי התראה, אז…‬
‫טוב, באיזו שעה הרכבת שלך?‬
‫יש כל הזמן.‬
‫התכוונתי לנסוע באחרונה,‬
‫ואם לא היית תופס אותך, לבקר באתרים,‬
‫לטייל קצת, אז זו לא בעיה.‬
‫טוב, יש לי תוכניות ב-20:00, אבל…‬
‫נוכל להסתובב עד אז.‬
‫כן? -כן.‬
‫יהיה כיף לשחק אותה שוב תיירת. -כן?‬
‫כן. -זה יהיה מדהים.‬
‫נהדר. כן. רק אניח את התיק שלך בדירה‬
‫ואז נוכל ללכת. -בסדר.‬
‫חכה כאן, אני כבר חוזרת.‬
‫בסדר.‬
‫מה את עושה, לעזאזל?‬
‫שחקי אותה מדריכת תיירים כמה שעות ותשלחי אותו לדרכו.‬
‫טוב, יש לנו עגבניות שם…‬
‫עשרים וחמישה מזה.‬
‫היי.‬
‫היי. -מתי קמת?‬
‫ב-5:00.‬
‫אוי.‬
‫אני צריך להכין ארבע מנות ל-30 אנשים‬
‫שמצפים ל"שף העולה של עולם הקולינריה בבוסטון", אז…‬
‫בהתבסס על הטיקטוק החדש של טיילור,‬
‫אתה עכשיו השף החדש הסקסי ביותר בעולם.‬
‫למה נתתי לה לשכנע אותי?‬
‫כי כשתשחק אותה, כל מסעדת חמישה כוכבים בעיר תתחנן בפניך‬
‫שתהיה ה"גארד מנז'ה" שלה.‬
‫את יודעת מה זה "גארד מנז'ה"?‬
‫לא, אני לא יודעת.‬
‫היי, אכפת לך לענות?‬
‫קונרד אומר "בהצלחה הלילה". הוא בבריסל?‬
‫לא, הוא בפריז. עם בלי.‬
‫מה אתה אומר.‬
‫כן.‬
‫הוא התקשר אליי בלילה משדה התעופה.‬
‫לא נעים לי לדחוף את האף לעניינים שלך…‬
‫די, העניינים שלי גרים בחדר הנוסף שלך בששת החודשים האחרונים.‬
‫אני חושב שאנחנו בסדר.‬
‫טוב. טוב, אבל אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫כן, אני חושב שהציפייה הייתה החלק הכי גרוע, אבל…‬
‫עכשיו שאיחוד בלי-קונרד סוף סוף קורה,‬
‫זה לא כזה נורא.‬
‫האם זו התקדמות?‬
‫מי יודע?‬
‫בנוסף… לא, תניחי את זה.‬
‫לא, אחד. -זה לא בשבילך.‬
‫רק אחד.‬
‫היי, התכוונתי לומר לך.‬
‫מצאתי לנו ספה חדשה.‬
‫יש לנו ספה.‬
‫כן, את שונאת את הספה הזו.‬
‫את תמיד מתלוננת שכשאת עובדת עליה,‬
‫הגב שלך כואב.‬
‫שיט. נמאס לך שאני גר כאן. -לא.‬
‫ואני בוחר רהיטים לדירה שלך כמו דביל.‬
‫לא, ג'ר, תפסיק. זה לא זה.‬
‫אני עוברת לקליפורניה…‬
‫בעוד חודש.‬
‫מה? -אני יודעת.‬
‫סטיבן ואני סוף סוף קיבלנו מימון ראשוני, והרבה ממנו,‬
‫וזה מותנה במעבר שלנו לסן פרנסיסקו,‬
‫אבל אל תדאג. אני לא אנטוש אותך.‬
‫דניס, אני כל כך מתרגש בשבילך.‬
‫הרווחת את זה ביושר.‬
‫עבדת כל כך קשה. -תודה.‬
‫אלוהים. טיילור בטח עצבנית.‬
‫טוב. האמת, קונקלין עדיין לא סיפר לה‬
‫על המעבר לסן פרנסיסקו, אז תסתום את הפה שלך היום.‬
‫מה?‬
‫סליחה, רגע, מה את… מה אמרת?‬
‫אני… אני אהרוג אותו. -טיילור, בבקשה, תפסיקי.‬
‫בנוסף, הרגע גיליתי שבבר שסגרנו לערב‬
‫יש נזילה והוא מוצף לגמרי,‬
‫אז אני מניחה שהכול פשוט נדפק. זה פשוט נדפק!‬
‫טיילור, חכי בבקשה. אני מצטערת.‬
‫אני אקפוץ פנימה.‬
‫טוב, כן. קדימה.‬
‫אני עושה את זה. קופץ פנימה.‬
‫לא, זה קר מדי.‬
‫מה אתה רוצה לראות אחרי זה?‬
‫כנראה את מגדל אייפל, נכון?‬
‫בטח. -יש משם נוף יפה.‬
‫יש עוד משהו? נוכל ללכת…‬
‫לפר לשז, שבו ג'ים מוריסון קבור?‬
‫כן, זה נשמע נהדר. -כן?‬
‫אני…‬
‫ביליתי הרבה זמן…‬
‫כשאני מדמיין את חייך כאן.‬
‫ואני מניח…‬
‫לא יודע, אני מוכן לעשות כל דבר, אבל הייתי רוצה…‬
‫לראות את פריז כפי ש… את רואה אותה.‬
‫בסדר.‬
‫אני יודעת לאן אני אקח אותך.‬
‫לאן?‬
‫אתה תראה.‬
‫לאן?‬
‫טוב, רק עברתי לבוסטון בשביל התחת המטומטם שלו.‬
‫התחלתי עבודה חדשה, ועכשיו הוא חושב‬
‫שאני פשוט אקום ואעבור לקליפורניה?‬
‫אני… הוא לא אמר את זה.‬
‫הוא לא אמר כלום!‬
‫אז את חושבת שהוא רוצה להיפרד ממני?‬
‫אני לא! -תגידי לי.‬
‫הוא אמר את זה? -ניסיתי 20 מקומות,‬
‫ואין כלום.‬
‫אז הצלחתן למצוא מקום?‬
‫לא, היינו קצת עסוקות.‬
‫אנחנו… אנחנו נמצא משהו.‬
‫תחילה אנסה להבין למה החבר שלי עובר בגניבה לצד השני של ארה"ב.‬
‫קודם אני צריך להתחיל את הציר ולהשרות את הטלה‬
‫כדי שיתאים בתזמון להכנת הסקאלופ,‬
‫אבל זה לא יועיל אם לא יהיה לאנשים איפה לאכול.‬
‫אני יודעת. מצטערת. אני יודעת.‬
‫אולי פשוט נבטל את זה.‬
‫לא. -לא.‬
‫רגע, מה עם הבית היפה עד גועל שלך על המים?‬
‫זו האווירה המושלמת.‬
‫אני לא יודע.‬
‫אנשים יתעלפו מהנוף. בנוסף, יש לו מטבח ענק.‬
‫לא חזרתי לשם מאז…‬
‫ג'ר, אם אתה לא מוכן ללכת לשם, נמצא מקום אחר.‬
‫לא. דניס, את צודקת.‬
‫זה יהיה טוב בשבילי, זה יהיה טוב לארוחת הערב.‬
‫אני אתחיל לארוז.‬
‫טוב. -בואי נדבר על סטיבן, במהירות.‬
‫מותק, את צריכה לדבר עם סטיבן. טוב?‬
‫אני אדבר איתו.‬
‫בסדר. טוב.‬
‫האמת, בואי נחכה 24 שעות, בבקשה. בסדר?‬
‫זהו לילה גדול עבור ג'ר, ואני…‬
‫אבל זה לילה ענק גם בשבילי.‬
‫אם אצליח בזה, הבוס שלי יצטרך לתת לי להוביל‬
‫קמפיין ראשי, וכל מה שאני צריכה לעשות…‬
‫אני צריכה להבין איך לשנע את כל משפיעני המזון האלה לקאזינס,‬
‫ולנתב מחדש את משאית משלוחי המזון‬
‫ואת ציוד ההשכרה‬
‫ואת צוות המלצרים.‬
‫פאק! -בסדר.‬
‫בסדר. היי. היי,‬
‫קטן עלייך. אני אעזור לך.‬
‫לא, את צודקת.‬
‫אני רגועה.‬
‫אני ממוקדת. בסדר?‬
‫כמו לייזר מזוין, ואנחנו פשוט נעשה את זה.‬
‫מותר לנו להיות כאן?‬
‫זה די מדהים, אה? -כן.‬
‫את באה לכאן הרבה?‬
‫באתי בעבר.‬
‫כשרק הגעתי לכאן, ו…‬
‫עדיין ניסיתי להבין את הדברים…‬
‫היו הרבה שעות ביום.‬
‫ו… מנהלת הבר שאני עובדת בו,‬
‫שמה סלין,‬
‫היא עבדה בבניין הזה בעבר,‬
‫והיא זו שסיפרה לי על הגג הזה…‬
‫ו…‬
‫אני לא יודעת, היה משהו בזה שראיתי מלמעלה את פריז…‬
‫פרושה לפניי.‬
‫זה פשוט גרם לדברים להתחיל להתחבר אצלי.‬
‫הדרך שבה הכול…‬
‫מתאחד באופן יפה. אני פשוט…‬
‫זה מרשים. -כמו הגוף האנושי.‬
‫אם אתה מנסה להבין אותו איבר-איבר,‬
‫זו… משימה סיזיפית, זה מציף,‬
‫אבל אם אתה מסוגל לקחת צעד אחורה ולהסתכל עליו כשלם,‬
‫ולראות איך הגוף עובד יחד בתיאום,‬
‫פתאום זה הגיוני וזה פאקינג מופלא.‬
‫לא לזה התכוונת, נכון?‬
‫לא. כן. -בסדר, כן.‬
‫לשנייה…‬
‫נשמעת כמו…‬
‫כמו חנון?‬
‫כמו קונרד בן העשר.‬
‫נראה שמאוד נוח לך פה.‬
‫בפריז.‬
‫כן, אני מרגישה ככה. עכשיו.‬
‫לקח לי שנה להגיע לזה, אז… -כן?‬
‫כן. כלומר,‬
‫נאלצתי לדרבן את עצמי לצאת מהדירה…‬
‫לבצע את המשימות הכי פשוטות.‬
‫כמו מה? -כמו…‬
‫מה?‬
‫כמו לנסות למצוא אבקת כביסה ב"מונופרי".‬
‫לא ידעתי מה לכביסה‬
‫ומה סבון כלים.‬
‫זה קשה יותר ממה שזה נראה,‬
‫והייתי צריכה לשאול מישהו‬
‫והוא לא הבין את ההגייה שלי כשאמרתי "לסיב".‬
‫נשמע לי טוב.‬
‫קונרד, אתה לא יודע איך נשמעת צרפתית טובה.‬
‫כן, היו כל כך הרבה פעמים שהרגשתי כמו אידיוטית גמורה.‬
‫אבל אז יום אחד באתי לכאן לצפות בזריחה,‬
‫ונזכרתי בדבר הזה שאמרת,‬
‫כשראית את האוקיינוס השקט לראשונה.‬
‫את זוכרת את זה?‬
‫אמרת שהרגשת כאילו עמדת על כוכב לכת אחר.‬
‫כאילו הכול אפשרי.‬
‫פריז הפכה לזה עבורי.‬
‫זה היה ממש קשה…‬
‫אבל לא ויתרתי,‬
‫ועכשיו אני זוכה לגור בעיר הכי יפה בעולם.‬
‫ידעתי שתצליחי.‬
‫כן? איך ידעת?‬
‫בחייך. איך האימהות שלנו קראו לך?‬
‫הן קראו לך חתול רחוב פראי.‬
‫לא נראה לי שזו הייתה אמורה להיות מחמאה.‬
‫זו כן.‬
‫תמיד היית לוחמנית.‬
‫מעולם לא היית אדם שבורח מאתגר.‬
‫את תחרותית, במיוחד כשמדובר בתחרות עם עצמך.‬
‫נו, באמת.‬
‫לפריז מעולם לא היה סיכוי.‬
‫רוצה לבוא איתי הערב?‬
‫כאילו, אם יש… רכבת מאוחרת יותר.‬
‫כן, יש… יש רכבת מאוחרת. אני…‬
‫אני לא רוצה להפריע…‬
‫לא תפריע.‬
‫רק כמה חברים שעורכים לי ארוחת טרום יום הולדת.‬
‫כן, כדאי שתבוא. זה יהיה כיף.‬
‫ויהיה… נחמד אם יהיה שם חבר ותיק.‬
‫את בטוחה? אני…‬
‫כן.‬
‫היי, איך זה נראה?‬
‫תרימי קצת? -כן.‬
‫צריך נמוך יותר.‬
‫היי, טיי, תטעמי את זה מהר.‬
‫כן. -גייסת את דניס‬
‫לעשות את העבודה בשבילך?‬
‫היא עושה את זה בשבילך.‬
‫טוב. הכול נראה נהדר. -כן.‬
‫אז עכשיו אסור לי להרוס את זה.‬
‫איך הטעם? -שלמות.‬
‫אפילו לא שמת על זה שמן בזיליקום.‬
‫אני לא יודעת מה אתה רוצה, ג'ר.‬
‫יש לזה טעם של מרק עגבניות קר. זה טעים.‬
‫הבאתי הכול! -סליחה.‬
‫היי, מותק. -היי.‬
‫דניס, תעזרי לי בחדר המעילים?‬
‫כן, בטח.‬
‫תודה שאתה עושה את כל זה.‬
‫אלוהים. כמובן, מותק. -כן.‬
‫את רוצה להרשים את הבוס שלך‬
‫וזה חשוב לך. -כן.‬
‫כן, ועבודה היא הכול, נכון?‬
‫כן.‬
‫לא, זה נראה נהדר.‬
‫אני שמחה שאתה חושב כך. אתה יודע מה הבנתי?‬
‫השקעתי כל כך הרבה בארוחת הפופ אפ הזאת‬
‫שאפילו לא חשבתי על כל מיני דרכים‬
‫להפוך את הדירה שלנו לשלנו.‬
‫לביתית יותר, אתה יודע?‬
‫בסדר. כן.‬
‫חשבתי שצריך לצבוע את הסלון.‬
‫בסדר. בטח.‬
‫גם צריך לאמץ חתול.‬
‫חתול?‬
‫לוסינדה לא הרשתה לי כי היא חושבת שחתולים הם זדוניים,‬
‫אבל אני חושבת שאתה ואני נהיה הורים נהדרים לחתול.‬
‫נגדל את החתלתול שלנו כך שהוא יהיה מלאך.‬
‫כן. לגמרי.‬
‫אולי ניקח זמן ונחשוב על זה.‬
‫כן, ניקח זמן, חתיכת שמוק! -מה את…‬
‫טוב, אלוהים, אם זה כל כך חשוב לך,‬
‫טוב, בואי נאמץ חתול.‬
‫לא נראה לי שאנחנו מוכנים…‬
‫אני לא יכולה איתך. איבדתי את כל צוות המלצרים.‬
‫מה נסגר?‬
‫רק כמה דקות, אני מבטיחה.‬
‫הכול טוב. קחי את הזמן.‬
‫- השנים -‬
‫זו דירה ממש נהדרת.‬
‫תודה. ירשתי אותה מחברה שלי, ג'מה.‬
‫תפגוש אותה הערב.‬
‫בהשוואה לדירה הישנה שלי, כאן כמו ורסאי.‬
‫אני מתרגש לפגוש את החברים שלך.‬
‫את יפהפייה.‬
‫תודה.‬
‫תראי את מי מצאתי.‬
‫תני לי לעשות את זה.‬
‫טוב.‬
‫תודה.‬
‫צריך ללכת.‬
‫כן. -אני נראה בסדר?‬
‫בסדר. -כן. עכשיו אנחנו יכולים ללכת.‬
‫היי. -שלום.‬
‫היי, מה שלומך?‬
‫טוב, ואתה? -טוב.‬
‫מהממת. יום הולדת שמח.‬
‫היי. מה שלומך?‬
‫נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד. -סאלו.‬
‫היי!‬
‫יום הולדת שמח! את נראית נהדר. -תודה.‬
‫היי. מה שלומך? -יופי. מה שלומך?‬
‫שותף לדירה. -בסדר.‬
‫איזבל!‬
‫השיער שלך!‬
‫מקסים!‬
‫אלוהים, את פועלת מהר.‬
‫מי הבחור הזה, איזבל?‬
‫חבר'ה, זה קונרד. חבר מהבית.‬
‫קונרד, אלה החברות שלי, ג'מה ומקס.‬
‫נעים מאוד. -קונרד המפורסם?‬
‫שלום. -מקס.‬
‫הוא פה. זה טוב? רע?‬
‫עוד נראה.‬
‫איזבל!‬
‫אני בהלם, זונה אמריקאית.‬
‫האח הבכור.‬
‫אם הוא כזה שווה, איך השני נראה?‬
‫קונרד, זו…‬
‫סלין. -היי.‬
‫החברה הכי טובה של איזבל בפריז.‬
‫סליחה?‬
‫אחרי ג'מה.‬
‫נעים מאוד.‬
‫קיר רויאל למלכה.‬
‫יום הולדת שמח, יפה.‬
‫תודה. קונרד, זה בניטו.‬
‫היי. נעים מאוד.‬
‫נעים מאוד גם לי, קונרד.‬
‫שמענו עליך הכול.‬
‫אתה כמו אגדה בפריז.‬
‫אגדה, מה?‬
‫תתנהג יפה.‬
‫אני מתנהג יפה.‬
‫היי, הבאתי לך מתנה. בואי.‬
‫בואי. תיזהרי. -אני כבר חוזרת.‬
‫אז, איך הייתה הנסיעה שלך?‬
‫כן, היה בסדר.‬
‫אז איך כולכם מכירים את איזבל?‬
‫היא הצילה את חיי בלילה הראשון שלה. -באמת?‬
‫כן. ואז הלכנו למסיבה.‬
‫השאר זה היסטוריה.‬
‫כן.‬
‫אבל השאלה החשובה ביותר, אתה אוהב יין?‬
‫אני מת על יין.‬
‫אתה רוצה כוס? -כן. תודה.‬
‫בניטו, זה מקסים. תודה.‬
‫אני שמח שאת אוהבת. -נראה.‬
‫תראו.‬
‫תודה.‬
‫בסדר.‬
‫אתה יודע, קונרד, אני חושבת שמה שעשית היה די רומנטי.‬
‫להכריז על אהבתך לאיזבל רגעים לפני שהיא עומדת להתחתן עם אחיך.‬
‫לא חשבת שזה היה…‬
‫תזמון דפוק?‬
‫למען ההגינות, לא התחלתי את השיחה‬
‫במחשבה שאכריז על אהבתי אליה.‬
‫אבל לא יכולת להתאפק יותר,‬
‫ולכן זה רומנטי.‬
‫אני חושב שאחי אולי לא יסכים איתך.‬
‫זה כמו משהו מסרט.‬
‫חצי מהאנשים שמסתכלים במסך צועקים, "עשה את זה, עשה את זה, קונרד",‬
‫והחצי השני צועקים, "לא! אל תעשה את זה. אל תעשה את זה!"‬
‫כן, בסרט, הוא הנבל.‬
‫לא, אלוהים, אם מישהו היה הנבל, זו אני.‬
‫כאילו, למה לא שאלנו את השאלה שכולנו צריכים לשאול:‬
‫"קונרד, מה אתה עושה כאן בפריז?"‬
‫הוא כאן למטרת עבודה. יש לו כנס בבריסל,‬
‫אז אתם יודעים, פריז קרובה כל כך.‬
‫לא כזאת קרובה.‬
‫זה שעה וחצי.‬
‫שתוק, בני, חמוד.‬
‫מה? אין טיסות ישירות מקליפורניה לבריסל?‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫לא, אתה צודק.‬
‫שיניתי טיסה. ממש רציתי לראות אותה.‬
‫היי, אל תשים לב לבניטו.‬
‫הוא עדיין כועס כי איזבל שלנו זרקה אותו.‬
‫יו, זהירות עם הרגשות שלי.‬
‫חלפו רק שישה שבועות.‬
‫רציתי לקחת איתי את איזבל למקסיקו לפגוש את סבתא שלי, אבל…‬
‫היא סירבה.‬
‫טוב, אתה תמיד תהיה הבחור שלימד אותי לרכוב על קטנוע, אז…‬
‫אני תמיד אהיה הבחור שלימד אותך לרכוב על אופניים.‬
‫בכל אופן, לא באתי לפריז כי זה קרוב לבריסל,‬
‫באתי לכאן כי בכל שנה‬
‫היינו מבלים ביום ההולדת של איזבל בבית הקיץ שלנו בקאזינס,‬
‫והיא כאן עכשיו,‬
‫אז חשבתי להביא לה פיסה קטנה של קאזינס.‬
‫איזה חמוד.‬
‫קאזינס?‬
‫חשבתי שהם אחים, לא?‬
‫נראה שלא…‬
‫טוב, החדשות הטובות הן שחברי האחווה שלך ימלצרו.‬
‫נהדר. כן. -נהדר.‬
‫החדשות הרעות הן…‬
‫שספק פירות הים פישל בהזמנה, אז אין סקאלופ, רק אויסטרים.‬
‫מה אני אמור לעשות עם אויסטרים?‬
‫לבשל אותם.‬
‫טיי, לא אבשל אותם, טוב?‬
‫טוב. -אני פשוט… אגיש אותם…‬
‫אגיש אותם נאים עם רוטב אבטיח,‬
‫אני לא יודע… -יפהפה. נשמע כזה טעים.‬
‫הדבר הנוסף הוא שחברת ההשכרה‬
‫שכחה את תבניות הרמקין לקינוח…‬
‫שכחה? ברצינות? -הקטנות…‬
‫כן, אבל זה לא משבר. -איך?‬
‫אסע העירה לחפש, ואני מקווה שיהיו להם.‬
‫תיסעי העירה? תני לי לעזור,‬
‫אבוא איתך. -לא, אעשה את זה לבד.‬
‫זה יהיה אימון ממש טוב.‬
‫אחי, אני מדמיין דברים, או שטיילור פסיכוטית היום?‬
‫היא יודעת על סן פרנסיסקו, בסדר?‬
‫מה? -כן.‬
‫והיא עצבנית.‬
‫טוב, אז אני חייב ללכת לדבר איתה.‬
‫כן, אתה יכול לעשות את זה, אבל בחוץ, לא כאן, בבקשה.‬
‫זמן לא טוב? -רק אם זה עוד חדשות רעות.‬
‫כן, אולי.‬
‫היי, אבא, אתה כאן.‬
‫היי, ילד. הפתעה!‬
‫אני מניח שההזמנה שלי אבדה בדואר.‬
‫אני פשוט… לא חשבתי…‬
‫זה לא כזה סיפור רציני. זו ארוחת ערב.‬
‫לורל תיארה את זה כסיפור רציני כשהיא סיפרה לי על זה.‬
‫הבאתי שמפניה.‬
‫מהחתונה שלי.‬
‫כן, לא רציתי שתתבזבז.‬
‫זה מאוד נחמד מצידך, אדם. אולי תיקח אותה לבריכה?‬
‫לא למטבח?‬
‫לא, אני מצטערת. המטבח מחוץ לתחום לאורחים.‬
‫נתראה שם, אל תדאג.‬
‫זה הבית שלי. -כן.‬
‫נדפקתי. ארוחת הערב הזאת מתפרקת,‬
‫ואבא שלי בא כדי לראות אותי מפשל.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫לא, אני רק… לא הייתי צריך לחזור לכאן.‬
‫כשאני כאן אני מרגיש שאני אותו לוזר שהייתי‬
‫כשיצאתי מהבית הזה בקיץ שעבר.‬
‫המקום מקולל. אולי אני צריך לבטל את זה.‬
‫בסדר, לא, אל תדבר ככה. טוב?‬
‫ג'רמיה, ראיתי אותך קורע את התחת במשך חודשים‬
‫כדי להגיע לכאן, לרגע הזה, בסדר?‬
‫אז אל תיתן לעבר לגזול את זה ממך.‬
‫שיט, אל תיתן לעבר לגזול את המקום הזה ממך, בסדר?‬
‫הבית הזה יפה מדי.‬
‫יש לך בריכה, בשם אלוהים.‬
‫כן, הבריכה די נחמדה.‬
‫כן, היא נחמדה.‬
‫וגם את, די-נייס.‬
‫כן.‬
‫אני שמח שהכרנו.‬
‫כן, אתה…‬
‫קטן עליך, שף קטלני. בסדר?‬
‫בסדר.‬
‫לא, מכאן. -משם.‬
‫כן. תודה, הבנתי.‬
‫כן.‬
‫עכשיו תפתחי את שלי.‬
‫בסדר.‬
‫זה כל כך יפה!‬
‫כי תמיד אהבת את שלי.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים. יפהפה.‬
‫ממש יפהפה.‬
‫בסדר, איפה המתנה שלי?‬
‫אני מתלוצצת.‬
‫איזבל, לדעתי הוא המתנה.‬
‫את תפתחי אותה בהמשך?‬
‫הבאתי לך מתנה.‬
‫יקירתי.‬
‫לכולנו.‬
‫תתחלקי.‬
‫אז, בניטו…‬
‫לא החבר שלך?‬
‫מעולם לא אמרתי שהוא כן.‬
‫חשבתי שאמרת שמריחואנה הורסת את המוח.‬
‫אתה משנן כל דבר קטן שאמרתי אי פעם?‬
‫כן.‬
‫אז קיילי לא תצטרף הערב?‬
‫טוב, היא עזבה אותי, אז קיילי לא תצטרף לעולם.‬
‫אני מצטער.‬
‫טוב, ככה זה בחיים.‬
‫אתה יוצא עם מישהי?‬
‫לא כרגע. לא.‬
‫אז אותך לא "מנענעים".‬
‫ידעתי שייגמר ביניכם.‬
‫נצא לשיט פנויים פנויות.‬
‫אני בספק אם שיט כזה בכלל עוד קיים.‬
‫אכן קיים. מסתבר שאלה מסיבות זיונים ואלכוהול מסביב לשעון.‬
‫דוחה. -אני אומר לך,‬
‫הגוף הזה בביקיני בשמש הקריבית…‬
‫לורל, את תשחקי אותה.‬
‫אתה מגעיל כל כך.‬
‫לא פלא שג'רמיה לא הזמין אותך.‬
‫היא מרושעת. אקח עוד משקה.‬
‫מה? צחקתי?‬
‫אבל אני שמחה שהוא בא.‬
‫לפחות הוא משתדל.‬
‫נחמד להיות שוב עם כולם.‬
‫כן.‬
‫אבל בלי חסרה לי.‬
‫את מאמינה שהילדה הקטנה שלנו‬
‫תהיה בת 22 מחר? -אלוהים.‬
‫זוכר את הקיץ שמלאו לה שלוש?‬
‫היא טבחה בעוגה ההיא,‬
‫והיה ציפוי בכל מקום. -כן.‬
‫היי, רוצה כוס של באס…‬
‫משהו. זה משהו צרפתי.‬
‫בטח. תודה, זה יהיה נחמד. -בטח? טוב.‬
‫תגידי מתי להפסיק.‬
‫עוד קצת.‬
‫בבקשה. -בסדר. נהדר.‬
‫בסדר, ואתה? -לא, תודה.‬
‫טוב. בסדר. אריוודרצ'י.‬
‫תודה.‬
‫לחיי בלי. -לחיי בלי.‬
‫אני אוהב את חברייך.‬
‫את כולם?‬
‫רובם.‬
‫את זוכרת שקודם אמרתי‬
‫שרציתי להביא לך פיסה קטנה של קאזינס?‬
‫אז כן הבאת לי מתנה?‬
‫בערך. אספתי את זה‬
‫כשחזרנו ליום העצמאות לפני כמה שנים, באותו הקיץ.‬
‫כן, אני זוכרת את יום העצמאות ההוא, כן.‬
‫ידעתי שלא אחזור…‬
‫במשך זמן רב,‬
‫אז בכל פעם שאני באמת מתגעגע הביתה…‬
‫אני מוציא את זה,‬
‫וככה אני מרגיש קרוב יותר לכולם,‬
‫וחשבתי שמשום ש…‬
‫אני לא יודע, משום שלא תחזרי בקרוב,‬
‫שאולי תרצי את זה.‬
‫תודה.‬
‫תתקשר, פנה לזימונית, אם אתה רוצה לדבר.‬
‫מותק, בחייך. תחזרי אליי, בבקשה.‬
‫אלוהים.‬
‫הדבר הזה פשוט ימשיך לצפצף?‬
‫כן, בהתחשב בזה שאני עושה חמישה דברים בבת אחת.‬
‫כן, כנראה. -בסדר.‬
‫תמשיך לערבב, עדיף בכיוון השעון. -לא הפסקתי… לא הפסקתי לערבב.‬
‫הנה תבניות הרמקין שלך. -תודה.‬
‫מותק, חזרת. את נראית נהדר.‬
‫את עצבנית, אבל…‬
‫אני לא עצבנית. למה שאהיה? עשית משהו?‬
‫למשל, קיבלת החלטה משמעותית בלי לספר לי?‬
‫תראי… -לא ,תראה אתה.‬
‫חשבתי שהכול טוב בינינו.‬
‫חשבתי שאנחנו בסדר. -היה טוב.‬
‫היה טוב.‬
‫לא. אלוהים. לא. זה טוב.‬
‫זה טוב? -אנחנו בסדר.‬
‫סטיבן, תערבב, בבקשה. -בסדר.‬
‫הכול טוב. נפלא. אנחנו מדהימים.‬
‫אנחנו כל כך מדהימים‬
‫שאתה תעבור בלעדיי למקום במרחק 5000 ק"מ.‬
‫לא אמרתי את זה.‬
‫כנראה רק לא שמעתי אותך מבקש ממני לבוא.‬
‫כבר גרמתי לך לעבור לבוסטון…‬
‫קודם כול, לא גרמת…‬
‫אף אחד לא "גורם לי" לעשות שום דבר.‬
‫טוב, כן, אני מצטער, טוב?‬
‫אני רק אומר…‬
‫איך אני יכול לבקש ממך לעבור לקליפורניה בשבילי?‬
‫אלוהים! אלוהים ישמור אם הדברים לא יסתדרו או גרוע מזה…‬
‫אז אתה לא חושב שהדברים יסתדרו.‬
‫לא התכוונתי לזה!‬
‫טוב לדעת… -שיט.‬
‫שלא אבזבז שישה חודשים… -לא התכוונתי לזה!‬
‫זה לא… -זה מה שאמרת.‬
‫שהדברים לא יסתדרו איתנו? -חבר'ה.‬
‫אני מת עליכם, אבל בשם אלוהים, צאו מהמטבח שלי!‬
‫סליחה, ג'ר. -נכון. סליחה, ג'ר.‬
‫מותק, בבקשה. לא לזה התכוונתי. -זה לא יסתדר…‬
‫שיט.‬
‫פשוט בכיוון השעון, זה לא כזה קשה.‬
‫אנחנו יכולים לדבר על זה? כאילו, באמת, בבקשה?‬
‫אני לא מבינה למה לא סיפרת לי.‬
‫טיי, אני לא יודע מה לספר לך. אני אפילו לא בטוח שאני אסכים.‬
‫אל תהיה אידיוט. מובן שתסכים.‬
‫זה החלום שלך.‬
‫שלא לדבר על זה שדניס תהרוג אותך אם תדפוק לה את זה.‬
‫כן, בסדר, אבל…‬
‫טיילור, לחיות איתך, להיות איתך, זה גם החלום שלי.‬
‫בסדר, אבל אם זה נכון,‬
‫אז למה לא ביקשת ממני לבוא איתך?‬
‫דבר בכנות.‬
‫חשבת שאתנהג כמו טיילור ואתחרפן?‬
‫לא, טיי, לא.‬
‫תראה, אם היית מבקש ממני לפני שנה לעבור לצד השני של ארה"ב,‬
‫הייתי מתחרפנת לגמרי.‬
‫וכנראה מפוצצת את הקשר שלנו. שוב.‬
‫אבל אני כבר לא פוחדת מאיתנו.‬
‫אני פוחדת שאתה לא יודע את זה.‬
‫בסדר, אבל…‬
‫זה לא העניין, טיילור.‬
‫אני…‬
‫אני לא רוצה שתוותרי על שום דבר בשבילי.‬
‫טוב?‬
‫ראיתי שעשית את זה בשביל לוסינדה‬
‫ואני לא רוצה להיות האדם שמעכב אותך.‬
‫כן, אבל אתה לא מעכב אותי, טמבל.‬
‫אני רוצה להיות איתך.‬
‫אני גם רוצה להיות הכלבה הכי קשוחה בעולם היחצנות,‬
‫אבל יש לי סיכוי טוב לעשות את זה בסן פרנסיסקו‬
‫לא פחות מאשר בבוסטון.‬
‫אפילו טוב יותר.‬
‫בסדר, אבל…‬
‫מה את אומרת… את באמת מוכנה לארוז ו…‬
‫לעבור לקליפורניה בשבילי? כלומר…‬
‫לא בשבילך. איתך.‬
‫כאילו, אם זה מה… אם זה מה שאתה רוצה. כלומר…‬
‫לא, טיי, אני אוהב אותך.‬
‫אני אוהב אותך כל כך, בסדר?‬
‫אני לא יכול לדמיין איך החיים שלי ייראו בלעדייך.‬
‫אני מרגיש שזה… גורל.‬
‫חושב שהם רואים אותנו?‬
‫אני לא חושב שאכפת להם.‬
‫אני חושב שאימא שלי נמצאת שם. -זה יום חשוב.‬
‫זה לא מקצועי. -כן.‬
‫אלוהים! אנחנו עוברים לקליפורניה!‬
‫אנחנו עוברים לקליפורניה. -כן. וואו.‬
‫זה מטורף?‬
‫כן.‬
‫אבל אני לא יודע.‬
‫מה… מה הדבר הכי גרוע שיכול לקרות?‬
‫טוב, אני אוכל…‬
‫למה את כזאת דפוקה?‬
‫למה פתחת את הפה כדי להגיד את זה?‬
‫אז נהנית ביום ההולדת שלך, בלי?‬
‫את רוצה שאני אקרא לך איזבל עכשיו?‬
‫לא.‬
‫אני רוצה שתקרא לי בלי.‬
‫וזה היה טרום יום הולדת.‬
‫אני בת 22 רק…‬
‫כשעה וחצי…‬
‫אבל, כן, זה היה יום הולדת טוב מאוד.‬
‫זה היה מושלם.‬
‫אני יכול להתוודות?‬
‫לפני שבאתי לכאן, חשבתי שאולי את מתחבאת.‬
‫שאולי את מענישה את עצמך…‬
‫על כל מה שקרה.‬
‫כאילו שלחת את עצמך לגלות,‬
‫וזה לא משום שחשבתי שזה מגיע לך,‬
‫אלא יותר משום שזה בערך מה שאני עשיתי במשך זמן רב‬
‫ואולי…‬
‫חלק ממני רצה להאמין שזה זמני,‬
‫שאת פשוט… תסלחי לעצמך ותחזרי הביתה.‬
‫קונרד, אני… -לא, אני יודע‬
‫שזה לגמרי לא ככה.‬
‫אני מבין את זה.‬
‫את לא מתחבאת.‬
‫בנית לעצמך חיים מדהימים, ואני…‬
‫פשוט שמח שיצא לי לראות אותם.‬
‫גם אני שמחה.‬
‫אתה לא טועה לחלוטין, אז…‬
‫אני חושבת שהסתתרתי קצת בהתחלה.‬
‫זה היה ממש קשה והייתי ממש בודדה ו…‬
‫אני מניחה שדי חשבתי… שזה מגיע לי.‬
‫את יודעת שאת לא הנבל, נכון?‬
‫בחייך. שנינו יודעים שאני כן.‬
‫הפרדתי בינך לבין ג'ר, אני…‬
‫שברתי את משפחתכם.‬
‫כולנו שברנו אותה.‬
‫זה לא היה התפקיד שלך להשאיר את המשפחה שלנו מאוחדת.‬
‫היינו ילדים.‬
‫לא ניסינו לפגוע זה בזה.‬
‫ואני יכול להבטיח לך‬
‫שכל ההבטחות שהבטחנו אז,‬
‫איש לא יחייב אותך לקיים אותן היום.‬
‫אדבר רק בשם עצמי. אני לא אחייב.‬
‫ג'ר יודע שאני כאן.‬
‫והוא בסדר עם זה?‬
‫אני לא יודע, הוא אמר, "בהצלחה".‬
‫כאילו, "בהצלחה",‬
‫או כאילו… "בהצלחה"?‬
‫יש ירח מלא הלילה.‬
‫אני אוהב להיות תחת אותו ירח איתך שוב.‬
‫בלי…‬
‫אני רוצה לקחת אותך לעוד מקום אחד.‬
‫בוא.‬
‫טוב…‬
‫הם מלקקים את קעריות הגספצ'ו שלהם שם.‬
‫נהדר.‬
‫אתה בסדר? -כן.‬
‫עומד להיות טוב יותר.‬
‫רק בדיקה של הקינוח.‬
‫אז, אם זה לא ילך טוב,‬
‫אשלח אותך לקנות "טווינקיז".‬
‫בסדר, אני בטוחה שיהיה בסדר.‬
‫מעולה. טוב, תעלי.‬
‫את תהיי הטועמת.‬
‫מוכנה? בסדר. -בסדר.‬
‫טוב.‬
‫רק קצת מזה.‬
‫בסדר.‬
‫והנה.‬
‫בסדר.‬
‫תראה את זה.‬
‫איך זה?‬
‫אלוהים, זה מדהים.‬
‫באמת?‬
‫ברצינות, זה כל כך טעים.‬
‫מעולה. -אלוהים.‬
‫תראה איך אתה מצליח וכל זה.‬
‫זה מדהים, אחי.‬
‫הלוואי שאימא שלי הייתה רואה את זה. -אלוהים.‬
‫טוב… נראה שהרשמת את אדם.‬
‫טוב, הכנת עוגה היא לא בדיוק הצלת חיים.‬
‫אלוהים.‬
‫אז הילד הבכור לומד רפואה. שמישהו יזעיק אמבולנס לבכיינים.‬
‫אתה יודע, בכנות, אני בקושי מכירה את הבחור, אבל…‬
‫ממה שראיתי, אחיך די מעצבן, בסדר?‬
‫הוא יהיה כזה, "אה, כן, אתה תקרא לי ד"ר פישר"‬
‫עד סוף ימיו. יופי לו.‬
‫עזבי. ראיתי אותך בסעודת החזרה שלי,‬
‫בולעת כל מילה על הסבב הקליני שלו.‬
‫את אובססיבית לגביו כמו כולם.‬
‫לא, אחי, אתה זה שאובססיבי לגביו,‬
‫ואני לא יודעת למה. אתה לגמרי עשר.‬
‫אני עשר?‬
‫אלוהים.‬
‫בבקשה אל תעמיד פנים שאתה לא יודע שאתה מהמם, בסדר?‬
‫אתה לגמרי דוגמן.‬
‫אז ראיתי את טיילור וסטיבן על המזח.‬
‫אני חושבת שהיא תעבור איתו לסן פרנסיסקו.‬
‫כן, מעולם לא פקפקתי בזה. -כן.‬
‫אני יודעת שתתגעגע אליהם. זה בטח מבאס.‬
‫כן, מעולם לא הייתי לבד באמת.‬
‫תמיד פחדתי מההרגשה הזאת.‬
‫את יודעת, אחרי שבלי ואני התארסנו,‬
‫היא אמרה לי שהיא כבר לא תטוס לפריז.‬
‫עמוק בפנים, ידעתי שהיא באמת רצתה, אבל…‬
‫היא ויתרה על זה למעני, ואפשרתי לה,‬
‫רק משום שלא רציתי להיות לבד.‬
‫בכל מקרה, אני חושב שיהיה טוב להיות לבד.‬
‫כן, ולא תסבול יותר משותפה לדירה שהיא טרחנית כפייתית,‬
‫אז זה די טוב.‬
‫טוב. תשתקי. את יודעת שאני אתגעגע אלייך.‬
‫באמת? טוב. -ממש.‬
‫כן.‬
‫ועכשיו אני קצת בועט בעצמי על זה שלא…‬
‫לא?‬
‫זה…‬
‫סליחה. זה לא היה בסדר?‬
‫מה? את לא מאמינה שאת מנשקת נפו בייבי?‬
‫לא, אני לא מאמינה שנפו בייבי מנשק אותי.‬
‫שימו לב, כולם.‬
‫אני רק רוצה להודות לכולכם על כך שבאתם הערב.‬
‫נהניתי מההזדמנות לבשל לכולכם, לרבים מכם בפעם הראשונה,‬
‫אבל אני מקווה שלא האחרונה.‬
‫נקווה שלא.‬
‫לחיים. -לחיים.‬
‫לחיים.‬
‫כל הכבוד.‬
‫נאום נהדר.‬
‫לחיים.‬
‫זה טעים כל כך.‬
‫טוב.‬
‫היי, ג'ר, אנחנו יכולים לדבר לרגע?‬
‫אני די צריך לעבוד על הקינוחים.‬
‫בבקשה?‬
‫למה לא הוזמנתי ללילה הגדול שלך?‬
‫אתה בטח עדיין כועס שהפסקתי לממן אותך.‬
‫אני מבין, אבא. אתה חושב שאני כישלון, ואולי הייתי,‬
‫אבל אני כבר לא.‬
‫אתה חושב שככה אני רואה אותך?‬
‫אני כל כך גאה במה שעשית הלילה.‬
‫טוב? אבל אני לא מופתע. תמיד ידעתי למה אתה מסוגל.‬
‫תמיד הייתי גאה בך. חשבתי שלא צריך לומר את זה אפילו.‬
‫אני מניח שזה היה צריך להיאמר.‬
‫אני גאה בך.‬
‫תודה, אבא.‬
‫בסדר.‬
‫אל תישאר בפנים יותר מדי.‬
‫אנשים רוצים לראות את פניך.‬
‫בסדר.‬
‫ערב טוב.‬
‫הגענו.‬
‫נכון שיפה פה ממש?‬
‫כלומר, תראה איך האור פוגע במים.‬
‫זה כמו קסם.‬
‫נכון.‬
‫בלי, את מוכנה לרקוד איתי?‬
‫זוכר את הפעם האחרונה שרקדנו?‬
‫נשף הסיום.‬
‫לא שעתי היפה ביותר.‬
‫הייתי כזאת ילדה מפונקת.‬
‫דמיינתי סרט נשף מושלם…‬
‫שבו נרקוד במשך שעות‬
‫ואז נחזור למלון ו…‬
‫נתעלס?‬
‫כן, קונרד. נשכב.‬
‫אבל במקום זה…‬
‫במקום זה, צעקתי עלייך בגשם‬
‫וברחתי כמו פחדן קטן.‬
‫ממש נשף לעניין.‬
‫די בלתי נשכח.‬
‫כמעט בלתי נשכח כמו זה שאמרת לי ללכת להזדיין בהלוויה של אימא שלי.‬
‫אמרתי, "לך לעזאזל", לא, "לך תזדיין".‬
‫זה טוב בהרבה.‬
‫נדמה שזה קרה לפני מיליון שנה.‬
‫אתה יודע, לזמן מה…‬
‫המכתבים שלך עזרו לי להמשיך.‬
‫בכל פעם שהייתי בודדה או…‬
‫התגעגעתי הביתה…‬
‫פשוט ישבתי וקראתי אותם.‬
‫קראתי אותם שוב ושוב ושוב.‬
‫למה לקח לך כל כך הרבה זמן לענות לי?‬
‫כי הייתי צריכה להמשיך הלאה.‬
‫הייתי חייבת לשחרר את העבר, ואני…‬
‫לא יכולתי לעשות את זה אם עדיין נאחזתי בך.‬
‫והמשכת הלאה?‬
‫בוא איתי הביתה.‬
‫אני אעשה את זה.‬
‫אני חולם על זה.‬
‫עלייך.‬
‫אתה יודע, אני… אני…‬
‫מה?‬
‫היית המשאלה שלי בכל יום הולדת.‬
‫עכשיו את תקועה איתי לנצח.‬
‫בטח כולם בבית מאחלים לך יום הולדת שמח.‬
‫כן.‬
‫אלוהים, ה… השעה 04:00. באיזו…‬
‫באיזו שעה אתה צריך להיות מחר בכנס בבריסל?‬
‫טוב, אני… חשבתי ש…‬
‫ביום הראשון יש רק נאומי פתיחה ומשקאות. אוכל לוותר על זה.‬
‫אסע מחר בלילה.‬
‫לא. אל תשנה את התוכניות שלך למעני.‬
‫כן, כמו שאני לא אשנה את התוכניות שלי בשבילך.‬
‫כן, לא הייתי מצפה ממך.‬
‫טוב, יופי,‬
‫כי, אתה יודע, יש לי חיים כאן.‬
‫אני יודע.‬
‫אני לגמרי מבין את זה.‬
‫יופי.‬
‫לאן את הולכת?‬
‫אני צריכה להשתין.‬
‫לא רוצה דלקת בדרכי השתן.‬
‫אתה לומד רפואה. אתה מבין. -כן.‬
‫כן, כמובן.‬
‫- יום הולדת שמח -‬
‫אני חושבת שאתה צריך להיות שם ביום הראשון.‬
‫מה… מתי הרכבת הבאה?‬
‫הראשונה בשעה 05:00.‬
‫אבל…‬
‫נוכל לאכול ארוחת בוקר, ויהיה לי הרבה זמן…‬
‫לא, אני לא ממש רעבה, אז…‬
‫כן, לא, אני פשוט אסע ברכבת של 5:00.‬
‫הכול בסדר?‬
‫עשיתי משהו?‬
‫קונרד, מה אתה חושב שקורה כאן?‬
‫חשבתי שאת ואני…‬
‫אתה מופיע בדלת שלי,‬
‫ללא הודעה מראש, ביום ההולדת שלי.‬
‫מה בכלל הייתה התוכנית שלך?‬
‫לא… לא הייתה לי תכנית.‬
‫פשוט חשבתי…‬
‫רציתי לראות אותך.‬
‫רציתי להגיד לך… -להגיד לי מה?‬
‫שאני אוהב אותך.‬
‫ו…?‬
‫ורציתי…‬
‫לדעת אם יש בך חלק שעדיין אוהב אותי.‬
‫את לא אוהבת אותי יותר?‬
‫תמיד אהבתי אותך.‬
‫זאת הבעיה.‬
‫אני לא באמת חושב שזו בעיה.‬
‫איך אנחנו אמורים לדעת אם אנחנו אוהבים זה את זה כי אנחנו רוצים‬
‫ולא כי נאמר לנו לאהוב?‬
‫את חושבת שאני אוהב אותך‬
‫כי כשהייתי בן שש,‬
‫אימא שלי חשבה שאנחנו צריכים להתחתן?‬
‫לא, זו לא…‬
‫זו לא הכוונה. כלומר…‬
‫אם הסרטן של אימא שלך לא היה חוזר,‬
‫האם היינו נהפכים לזוג?‬
‫או שפשוט היית הולך למחנה הפוטבול באותו הקיץ,‬
‫בלי לתת בי מבט נוסף.‬
‫אתה יודע, לולא איבדנו את סוזנה…‬
‫האם זה…‬
‫היה משמעותי כל כך עבורנו?‬
‫מה אם…‬
‫מה אם אתה אוהב אותי רק משום שזה מה שאימא שלך רצתה‬
‫ואז אימא שלך מתה?‬
‫זו לא…‬
‫הסיבה שאני אוהב אותך.‬
‫עשיתי הכול…‬
‫כדי לא לאהוב אותך, למען ג'ר, למען…‬
‫זה… שלא…‬
‫אגרור אותך איתי לתוך האבל שלי.‬
‫נלחמתי בזה.‬
‫הרבה לפני הקיץ שאימא שלי חלתה.‬
‫תמיד היית אדם יקר לי.‬
‫תמיד היה לי אכפת ממך,‬
‫ואז, בשלב מסוים,‬
‫התחלתי לראות אותך אחרת, וזה הפחיד אותי‬
‫כי לא רציתי…‬
‫שהדברים בינינו ישתנו.‬
‫אבל מה שאני מרגיש כלפייך, בלי,‬
‫לא קשור לאימא שלי כהוא זה.‬
‫אילו פגשתי אותך הלילה לראשונה,‬
‫הייתי אוהב אותך.‬
‫בחייך, קונרד.‬
‫איך אתה יודע את זה?‬
‫כי שיניתי בעצמי הכול,‬
‫והדבר היחיד שאף פעם לא משתנה הוא שאני אוהב אותך.‬
‫קונרד, אני…‬
‫הלוואי שיכולתי להיות בטוחה כמוך,‬
‫אבל אני לא יכולה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫אני לא.‬
‫אני אנסה לתפוס את הרכבת.‬
‫יום הולדת שמח, בלי.‬
‫כל הזמן הזה, רציתי להאמין שהשתניתי.‬
‫שאני לא אותה ילדה שהייתי,‬
‫אבל אני עדיין היא, והילדה הזאת הייתה כל כך איומה?‬
‫היא תמיד הלכה אחרי הלב שלה,‬
‫ולמרות כל הטעויות שלה,‬
‫אני חייבת להאמין שהיא עדיין ראויה לאהבה.‬
‫אני עדיין אוהבת אותה.‬
‫ואני עדיין אוהבת אותו.‬
‫יש לי שיער חום ועיניים חומות,‬
‫ואני תמיד אוהב את קונרד פישר.‬
‫קונרד!‬
‫מונית!‬
‫קונרד?‬
‫המושב הזה תפוס?‬
‫קונרד,‬
‫אני בוחרת בך מרצוני החופשי.‬
‫אם יש אין-ספור עולמות,‬
‫כל גרסה שלי בוחרת בך,‬
‫בכל אחד ואחד מהם.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫לחיים. -לחיים.‬
‫לא חזרתי באותו קיץ.‬
‫אבל בסוף חזרתי.‬
‫אין כמו לחזור הביתה‬
‫אחרי היעדרות ממושכת.‬
‫ובדיוק כמו שעשה תמיד,‬
‫בית הקיץ טמן בחובו מיליון הבטחות של קיץ…‬
‫ושל מה שעשוי להיות.‬
‫- חג מולד בפריז -‬
‫- תודה מכל הלב על האהבה שהרעפתם -‬
‫- על הקיץ שבו הפכתי ליפה. -‬
‫- בין אם הייתם עם בלי מאז הספר הראשון או הצטרפתם בתוכנית, -‬
‫- תודה שהפכתם את סיפורה של בלי לחלק מהקיצים שלכם. -‬
‫- השקענו את כל הלב בתוכנית -‬
‫- ואנחנו אסירי תודה שהצטרפתם אלינו. -‬
‫- אולי ניפגש שוב איזה קיץ בקאזינס. עד אז… -‬
‫- המון אהבה, ג'ני -‬
‫תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם‬
‫בקרת כתוביות נעמי מאזוז‬