Din episoadele anterioare…
Susannah mi-a zis că, la nașterea mea,
știa că sunt sortită pentru un băiat de-ai ei.
Conrad sau Jeremiah?
De ce ai renunțat la tot?
Credeam că ne iubim.
Așa a fost.
Ești prietena mea.
Uneori am vrut mai mult, dar am așteptat.
- Isabel Conklin, te măriți cu mine? - Da.
E o glumă?
Nu te mărita cu el! Fii cu mine.
Privește-mă în ochi și spune-mi că nu-l mai iubești.
- Jeremiah, te iubesc. - Nu asta am întrebat.
Sunt Belly și Conrad, cu toată povestea lor cu suflete-pereche.
Față de ei, ne înțelegem grozav.
Ne tot împăcăm.
Pare că nu se mai termină.
Și dacă nu merge?
- Unde ești? - La Paris.
Ce face Belly? Crezi că vrea să audă de mine?
Trebuie să riști și să afli chiar tu.
O parte din mine a crezut mereu că o să ne regăsim.
Fă ce trebuie să faci.
Nu te aștepta să mi se pară în regulă, dar nici nu irosi ocazia.
VARA ÎN CARE AM DEVENIT FRUMOASĂ
- Părul tău arată grozav. - Mulțumesc.
Ai grijă, bine?
Belly.
Conrad!
Surpriză!
Îmbrățișează-mă! Vino încoace! Salut!
Îmi place părul.
Da, mulțumesc.
Ce cauți aici?
Da.
Scuze, a fost o chestie de… ultim moment.
Am o conferință la Bruxelles
și se pare că de acolo ajungi rapid cu trenul la Paris.
- Da. - Așa că…
- M-am gândit că e ziua ta… - E mâine.
Nu, știu, dar…
Conferința începe mâine.
M-am gândit să dau de tine
și să iau trenul de Bruxelles după aia.
Probabil că ai planuri.
Da, am.
Nicio grijă. Am apărut la ușa ta, așa că…
La ce oră ai tren?
Merg toată ziua.
Voiam să-l iau pe ultimul
și, dacă nu te găseam, voiam să văd niște locuri,
să mă plimb, deci nu e nicio problemă.
Am planuri la ora 20:00, dar…
Pot sta cu tine până atunci.
- Da? - Da.
- O să mă joc iar de-a turista. - Da?
- Da. - Ar fi minunat.
Minunat! Hai să-ți las geanta la mine
- … și putem pleca. - Bine.
Așteaptă aici, revin imediat.
În regulă.
Ce naiba faci?
Fă pe ghida câteva ore și trimite-l în treaba lui.
Bine, avem roșii acolo…
Dintr-astea, 25.
Bună!
- Bună! - De când ești treaz?
De la cinci.
Nașpa!
Am patru feluri de pregătit pentru 30 de oameni
care așteaptă „Noul cel mai tare chef din Boston”…
Pe baza noului TikTok al lui Taylor,
ești cel mai sexy chef în viață.
De ce m-am lăsat convins?
Când o să dai lovitura, toți super-chefii din oraș o să te implore
să le fii garde-manger.
Știi ce e un garde-manger?
Nu, nu știu.
Poți să uiți tu?
Conrad îți urează baftă diseară. E la Bruxelles?
Nu, e la Paris, cu Belly.
Nu mai spune!
Da, la naiba!
M-a sunat aseară de la aeroport.
Nu vreau să mă bag în treburile tale, dar…
D, treburile mele stau în camera ta de oaspeți de șase luni.
Cred că e în regulă.
Bine, dar ești bine?
Da.
Da, cred că anticiparea a fost cea mai rea parte, dar…
acum, că reuniunea Belly-Conrad are loc, în sfârșit,
nu e așa de rău.
Să fie un progres?
Cine știe?
Și… Las-o jos!
- Una. - Nu e pentru tine.
Doar una.
A, voiam să-ți spun.
Am găsit o canapea nouă.
Avem o canapea.
Dar urăști canapeaua aia.
Mereu te plângi că, dacă lucrezi pe ea,
te doare spatele.
- Te-ai săturat de mine. - Nu.
Și eu aleg mobilă pentru apartament, ca un dobitoc.
Nu, Jere! Nu e asta.
Mă mut în California…
într-o lună.
- Ce? - Știu.
Eu și Steven am primit o finanțare serioasă
și e condiționată de mutarea la San Francisco,
dar nu te las așa.
Denise, mă bucur pentru tine.
O meriți.
- Ai muncit mult. - Mulțumesc.
Doamne! Cred că Taylor e supărată.
De fapt, Conklin nu i-a spus
că se mută la San Francisco, așa că ține-ți gura azi.
Poftim?
Scuze, stai, ce ai… Ce ai spus?
- O să… o să-l omor. - Taylor, stai!
Și tocmai am aflat că barul pentru diseară
are o scurgere și e inundat,
așadar, cred că totul e praf. E ca naiba!
Așteaptă, te rog! Îmi pare rău.
Eu mă bag!
Bine, dă-i drumul!
Eu mă bag!
Nu, e prea rece.
Ce vrei să vezi după asta?
Probabil Turnul Eiffel, nu?
- Sigur. - E o panoramă bună.
Mai e ceva? Am putea să vedem…
Père-Lachaise, unde e îngropat Jim Morrison?
- Da, sună grozav. - Da?
Am…
Am petrecut mult timp…
imaginându-mi viața ta aici.
Și cred că…
Nu știu, aș face orice, dar îmi doresc…
să pot vedea Parisul așa cum… îl vezi tu.
Bine.
Știu unde o să te duc.
Unde?
O să vezi.
Unde?
Tocmai m-am mutat la Boston pentru dobitocul ăsta.
Am o slujbă nouă, iar acum crede
că mă mut în California?
Nu a spus asta.
Nu a spus nimic!
Crezi că vrea să ne despărțim?
- Nu spun asta! - Spune-mi!
- A zis asta? - Am încercat în 20 de locuri…
Nada.
Ați avut mai mult noroc cu localul?
Nu, am fost puțin preocupați.
O să găsim ceva.
Vreau să aflu de ce iubitul meu se mută pe ascuns la mama naibii.
Trebuie să fac supa și să marinez mielul,
să potrivesc totul cu pregătirea scoicilor,
dar nu mai contează când oamenii n-au unde mânca.
Știu, îmi pare rău.
Poate anulăm.
- Nu! - Nu!
Stai! Cum rămâne cu casa aia a ta pe plajă dezgustător de frumoasă?
E atmosfera perfectă.
Nu știu.
O să fie impresionați. Are o bucătărie uriașă.
N-am mai fost acolo de când…
Jere, dacă nu ești pregătit, găsim alt loc.
Nu. Denise, ai dreptate.
O să fie bine pentru mine, pentru cină.
Strâng lucrurile.
- Da. - Să vorbim puțin de Steven.
Scumpo, trebuie să vorbești cu Steven.
O să vorbesc cu el.
Bine. În regulă.
De fapt, hai să ne abținem 24 de ore, te rog. Bine?
E o seară mare pentru Jere și…
Dar e și pentru mine.
Dacă îmi iese, șeful meu mă lasă să conduc
campanii promoționale, trebuie doar să…
Să văd cum fac să aduc influenceri de mâncare la Cousins,
să redirecționez mașina cu alimente
și echipamentul închiriat
și personalul.
- La naiba! - Bun.
Bine. Hei…
te descurci. Te ajut eu.
Ai dreptate.
Sunt calmă.
Sunt concentrată, bine?
Mă concentrez la maximum și o facem.
Avem voie aici?
- E incredibil, nu? - Da.
Vii des pe aici?
Veneam…
Când am ajuns aici și…
Încă mă gândeam la tot…
Stăteam multe ore pe zi.
Și… șefa barului la care lucrez,
Celine,
a lucrat în clădirea asta
și ea mi-a spus despre acoperișul ăsta…
și…
Nu știu, Parisul văzut de aici e deosebit.
Desfășurat în fața ta.
A făcut ca lucrurile să capete sens pentru mine.
Cum se potrivește…
totul de minune. Pur și simplu…
- Sunt uimită. - Ca și corpul uman.
Dacă încerci să-l înțelegi organ cu organ,
e o sarcină sisifică, e copleșitoare,
dar dacă te dai puțin în spate și privești ansamblul,
felul în care funcționează ca o orchestră,
dintr-odată capătă sens și e al naibii de miraculos.
Nu asta ai vrut să spui, nu?
- Ba da. - Bine. Da.
O clipă…
mi s-a părut…
Că sunt tocilar?
Că ești cel de la zece ani.
Pare că ți-e foarte bine aici.
În Paris.
Da, așa mă simt. Acum.
- Mi-a luat un an să ajung așa… - Da?
Da, adică…
trebuia să mă pregătesc psihic să ies din apartament,
să fac cele mai simple chestii.
- Cum ar fi? - Cum ar fi…
Ce?
Cum ar fi să găsesc detergent de rufe la Monoprix.
Nu știam care e de rufe
și care e de vase.
E mai greu decât pare
și a trebuit să întreb,
iar ei nu înțelegeau pronunția mea pentru „lessive”.
Mie-mi sună bine.
Conrad, nu știi cum sună franceza adevărată.
Da, de multe ori m-am simțit idioată.
Dar, într-o zi, am venit aici să văd răsăritul,
și mi-am amintit ce ai spus despre…
prima dată când ai văzut Pacificul.
Îți mai amintești?
Ai spus că părea că ești pe altă planetă.
Ca și cum totul e posibil.
Parisul e așa pentru mine.
A fost foarte greu…
Dar am rezistat,
iar acum trăiesc în cel mai frumos oraș din lume.
Știam că poți.
Da? De unde ai știut?
Zău așa! Cum îți spuneau mamele noastre?
Te-au făcut „pisică sălbatică”.
Nu cred că voia să fie un compliment.
Era.
Mereu ai fost hotărâtă.
N-ai dat niciodată înapoi de la o provocare.
Ești bătăioasă, mai ales când concurezi cu tine.
Haide!
Parisul n-a avut nicio șansă.
Vii cu mine diseară?
Dacă e un… tren mai târziu.
Da, e un tren mai târziu…
Nu vreau să te deranjez…
N-ar fi niciun deranj.
Niște prieteni… îmi organizează o cină înainte de ziua mea.
Ar trebui să vii. O să fie haios.
Și o să… fie bine să am un vechi prieten acolo.
Ești sigură?
Da.
Cum arată?
- Poți ridica un pic? - Da.
Trebuie dat mai jos.
Tay, vreau să guști asta.
- Da. - Denise
face munca ta?
Cred că o face pentru tine.
- Bine. Totul arată grozav. - Da.
Acum trebuie să nu bușesc ceva.
- Cum e? - Perfectă.
Și n-ai luat cu ulei de busuioc.
Bine, nu știu ce vrei, Jere.
Are gust de supă rece de roșii. E bună.
- Am adus totul! - Scuză-mă.
- Bună! - Bună!
Denise, mă ajuți puțin?
Da, sigur.
Mulțumesc că faci asta.
- Doamne! Cu plăcere. - Da.
Ca să-ți impresionezi șeful.
- Ții mult la asta. - Da.
Da, și munca e totul, nu?
Da.
Nu, arată grozav.
Mă bucur că așa crezi. M-am prins de ceva.
Am petrecut atât de mult timp cu cina asta,
încât nici nu m-am gândit
cum am putea schimba apartamentul.
Adică… să fie mai primitor.
Bine, da.
Mă gândeam să zugrăvim sufrageria.
Bine, sigur.
Și ar trebui să luăm o pisică.
O pisică?
Lucinda nu m-a lăsat, crede că pisicile sunt răutăcioase,
dar cred că noi am fi niște părinți de pisică grozavi.
Am crește o pisicuță care să fie un înger.
Da, sigur că da.
Hai să ne mai gândim, aș zice.
- Da, mai gândește-te, dobitocule! - Ce…
Bine, dacă e așa important pentru tine…
Bine, să luăm o pisică.
Nu cred că suntem pregătiți…
Nu mă răfuiesc cu tine acum. Nu mai am chelneri.
Ce naiba?
Doar câteva minute, promit.
E în regulă. Nu te grăbi.
E un apartament grozav.
Mulțumesc. L-am moștenit de la prietena mea Gemma.
O s-o întâlnești diseară.
Față de vechea mea casă e palatul Versailles.
Abia aștept să-ți cunosc prietenii.
Ești foarte frumoasă.
Mulțumesc.
Uite ce-am găsit.
Lasă-mă pe mine.
Bine.
Mulțumesc.
Să mergem.
- Da. - Arăt bine?
- Bine. - Da, acum putem pleca.
- Bună! - Bună!
Bună, ce faci?
- Bine, tu? - Bine.
Uimitor. La mulți ani!
Salut!
Încântat.
- Mă bucur. - Bună!
Bună!
- La mulți ani! Arăți grozav. - Mulțumesc.
- Bună, ce faci? - Bine, tu?
- Colegi de apartament. - Bine.
Isabel!
Ce coafură!
Ești încântătoare!
Doamne, ce repede te miști!
Cine e tipul, Isabel?
El e Conrad, un prieten de acasă.
Ele sunt prietenele mele, Gemma și Max.
- Încântat. - Acel Conrad?
- Bună! - Max!
A venit? E de bine? Sau de rău?
O să vedem.
Isabel!
M-ai lăsat mască, târfă americană ce ești!
Fratele mai mare.
Dacă ăsta e atât de sexy, cum o arăta celălalt?
Conrad, ea este…
- Celine. - Bună!
Buna prietenă a lui Isabel din Paris.
Pardon?
A doua după Gemma.
Mă bucur să te cunosc.
Cocktail regal pentru regină.
La mulți ani, frumoaso!
Mulțumesc. Conrad, el e Benito.
Bună! Mă bucur să te cunosc.
Și eu mă bucur, Conrad.
Am auzit totul despre tine.
Ești o legendă în Paris.
Legendă?
Poartă-te frumos!
Mă port frumos.
Ți-am luat un cadou. Vino!
- Haide! Ai grijă! - Revin imediat.
Ei, cum a fost călătoria?
Da, a fost în regulă.
De unde o știți pe Isabel?
- Mi-a salvat viața în prima seară. - Zău?
Da. Și apoi ne-am dezlănțuit.
Iar restul e istorie.
Da.
Dar întrebarea importantă e: îți place vinul?
Ador vinul.
- Vrei un pahar? - Da. Mulțumesc.
Benito, e minunat. Mersi.
- Mă bucur. - Să văd!
Arată!
Mulțumesc.
În regulă.
Știi, Conrad, cred că a fost romantic ce ai făcut.
Să-i spui lui Isabel că o iubești înainte să se mărite cu fratele tău.
Nu ți s-a părut că fost…
un moment groaznic de prost ales?
Sincer, n-am început conversația crezând
că o să-mi declar iubirea pentru ea.
Dar n-ai mai putut să te abții,
asta face totul romantic.
Cred că fratele meu n-ar fi de acord cu tine.
E ca ceva scos dintr-un film.
Jumătate dintre spectatori țipă la ecran: „Fă-o, Conrad!”
Ceilalți zic: „Nu! Nu face asta!”
În film, el e personajul negativ.
Nu, Doamne! Eu am fost personajul negativ.
De ce n-am pus întrebarea pe care ar trebui s-o punem?
„Conrad, ce faci la Paris?”
E la muncă. Are o conferință la Bruxelles,
iar Parisul e foarte aproape.
Nu e așa de aproape.
O oră și jumătate.
Benny, termină!
Ce e? Nu există zboruri din California spre Bruxelles?
Nu are logică.
Nu, ai dreptate.
Am schimbat zborul. Chiar voiam să o văd.
Nu-l lua în seamă pe Benito!
E încă supărat că Isabel l-a părăsit.
Hei, ai grijă cu sentimentele mele!
Au trecut șase săptămâni.
Am vrut s-o iau pe Isabel în Mexic s-o cunoască pe bunica, dar…
m-a refuzat.
O să rămâi băiatul care m-a învățat să merg cu scuterul…
Iar eu, cel ce te-a învățat să mergi pe bicicletă.
Oricum, nu am venit la Paris pentru că e aproape de Bruxelles,
ci pentru că în fiecare an
petreceam ziua lui Isabel la casa noastră de vară din Cousins,
iar acum ea e aici
și m-am gândit să-i aduc o bucățică din Cousins.
Ce drăguț!
Cousins?
Credeam că sunt frați!
Cred că nu…
Bine, vestea bună e că cei din frăție o să fie chelneri.
- Grozav, da! - Grozav.
Vestea proastă e…
Tipul cu fructele de mare a bușit comanda, n-avem scoici, doar stridii.
Ce să fac cu stridiile?
Să le gătești.
Tay, nu le gătesc, bine?
- Bine. - O să le servesc…
Le servesc crude cu mignonette de pepene.
- Nu știu… - Frumos. Sună foarte bine.
Altă chestie… Firma de închirieri
a uitat castronașele pentru desert…
- Le-a uitat? Pe bune? - Micile…
- Da, dar asta nu e o criză. - Cum așa?
Mă duc în oraș, încerc să găsesc unele și sper să avem.
Te duci în oraș? Te ajut.
- Vin cu tine. - Nu, mă descurc singură.
O să fie un antrenament bun.
Omule, îmi imaginez lucruri sau Taylor a cam înnebunit azi?
Știe despre San Francisco. Bine?
- Ce? - Da.
Și e supărată.
Bine, trebuie să vorbesc cu ea.
Da, dar afară, nu aici, te rog.
- Moment nepotrivit? - Dacă ai vești proaste.
Da, s-ar putea să fie.
Tată, ai venit!
Salut, puștiule! Surpriză!
Invitația mea s-a pierdut pe drum.
Nu m-am gândit…
Nu e ceva important, doar o cină.
Laurel a făcut să pară important când mi-a spus.
Am adus șampanie.
De la nunta mea.
Da, n-am vrut să se irosească.
Ești foarte drăguț, Adam. Vrei să o iei prin spate?
Nu prin bucătărie?
Nu. Scuze. Bucătăria e interzisă pentru oaspeți.
Ne vedem acolo, nicio grijă.
- E casa mea. - Da.
Sunt terminat. Cina se duce naibii
și tata a venit să-mi scoată ochii.
O să fie bine.
Nu, doar… Nu trebuia să revin aici.
În casa asta mă simt ratatul
care a ieșit pe ușa aia vara trecută.
Locul e blestemat. Ar trebui să anulez.
Nu vorbi așa! Bine?
Jeremiah, te urmăresc muncind pe brânci de luni de zile,
totul ca să ajung aici, în acest moment, bine?
Nu lăsa trecutul să-ți răpească asta.
Nu lăsa trecutul să-ți ia locul ăsta, bine?
Casa asta e prea frumoasă.
Are piscină, pentru Dumnezeu!
Da, piscina e drăguță.
Da, este.
La fel și tu, D-Nice.
Da.
Mă bucur că ne știm.
Da…
O să reușești, ești foarte tare! Bine?
Bine.
Așa!
- Nu, pe aici. - Pe acolo.
Da. Mersi, am înțeles.
Da.
Isabel, urmează al meu!
Bine!
Ce drăguță e!
Întotdeauna ți-a plăcut.
Mersi.
Doamne! Superbă!
Foarte frumos.
Bine, unde e cadoul meu?
Glumesc.
Isabel, cred că el e cadoul.
Îl desfaci mai târziu?
Ți-am adus și eu un cadou.
Scumpa mea.
Pentru toți.
Dă mai departe.
Deci, Benito…
Nu e iubitul tău?
N-am zis că a fost.
Parcă ziceai că marijuana afectează creierul.
Memorezi fiecare mărunțiș pe care l-am spus?
Da.
Ești fără Kayleigh astă-seară?
Ei bine, m-a părăsit, deci sunt fără Kayleigh permanent.
Îmi pare rău.
Asta este!
Tu te vezi cu cineva?
Acum nu.
Deci nici tu n-ai parte.
Știam eu că o să vă răciți!
Facem croaziera burlacilor?
Mă îndoiesc că mai există așa ceva.
Există. Se pare că se axează pe băute și sex nonstop.
- Dezgustător! - Zău așa,
corpul ăla în costum baie sub soarele caraibian…
Laurel, te-ai descurca bine.
Ești foarte scârbos!
Nu mă mir că Jere nu te-a chemat.
E rea. Îmi umplu paharul.
Ce este? Glumeam.
Dar mă bucur că a venit.
Măcar se străduiește.
E frumos să fim iar toți.
Da.
Mi-e dor de Belly.
Poți să crezi? Fata noastră
- … face 22 de ani mâine? - Doamne!
Mai știi când a făcut trei ani?
A masacrat tortul
- … și era glazură peste tot. - Da.
Bună, vrei un pahar de Bus…
ceva franțuzesc.
- Sigur, mulțumesc. - Sigur? Bine.
Spune-mi cât.
Încă puțin.
- Așa. - În regulă. Super!
- Și tu? - Nu, mersi.
Bine. Arrivederci.
Mulțumesc.
- Pentru Belly! - Da.
Îmi plac amicii tăi.
Toți?
Majoritatea.
Mai știi când am spus că vreau
să-ți aduc o bucățică de Cousins?
Deci mi-ai luat cadou?
Oarecum. Am luat asta…
când ne-am întors pe 4 iulie acum câteva veri.
Da, îmi amintesc de acel 4 iulie.
Știam că nu o să mă întorc…
multă vreme,
așa că, de câte ori mi-e dor de casă…
scot asta
și mă face să mă simt mai aproape de toți.
Și m-am gândit…
Nu știu, din moment ce nu te întorci o vreme,
s-ar putea să o vrei.
Mulțumesc.
Sună sau dă bip ca să dai de mine.
Iubito, haide, sună-mă înapoi, te rog!
Doamne!
Chestia aia o să continue așa?
Da, fiindcă fac cinci lucruri deodată.
- Da, poate! - Bine.
- Continuă să amesteci! Spre dreapta. - Nu m-am oprit din amestecat.
- Uite castronașele! - Mulțumesc.
Iubito, te-ai întors. Arăți grozav.
Știu, ești supărată…
Nu sunt. De ce aș fi? Ai făcut ceva?
Ai luat o decizie importantă fără să-mi spui?
- Ascultă… - Tu s-asculți!
Credeam că ne merge bine.
- Mă simțeam bine. - Așa e.
Merge bine…
Nu, Doamne! Chiar merge.
- Da? - Ne merge bine.
- Steven, amestecă! - Bine.
Ne înțelegem. Suntem uimitori.
Da, suntem atât de uimitori
că te muți la 5.000 de kilometri fără mine.
N-am spus asta.
Cred că am ratat când m-ai chemat și pe mine.
Te-am făcut să vii la Boston…
În primul rând, nu m-ai făcut tu…
Nimeni nu „mă face” să fac ceva.
Bine? Da, îmi pare rău.
Zic doar…
Cum să îți cer să te muți în California pentru mine?
Doamne ferește, dacă nu merge sau și mai rău…
Deci nu crezi că o să meargă.
Nu asta ziceam!
- Bine că știu… - La naiba!
- Să nu pierd șase luni… - N-am zis asta!
- Nu e… - Asta ai spus.
- N-o să ne înțelegem? - Oameni buni!
Vă iubesc mult, dar ieșiți din bucătăria mea!
- Scuze, Jere! - Îmi pare rău, Jere.
- Te rog! Nu asta voiam… - Că n-o să meargă…
La naiba!
În sensul acelor de ceasornic. Nu e greu.
Putem vorbi? Pe bune, te rog?
Nu înțeleg de ce nu mi-ai spus.
Tay, nici nu știu ce să-ți spun. Nici nu știu dacă o să accept.
Nu fi idiot! Normal că accepți.
E visul tău.
Ca să nu mai zic că Denise te omoară dacă o dai în bară.
Da, dar…
Taylor, visul meu e și să fiu cu tine.
Bine, dar, dacă e adevărat,
de ce nu m-ai ruga să vin cu tine?
Fii sincer.
Credeai că mă panichez, ca de obicei?
Nu, Tay!
Dacă m-ai fi rugat acum un an să mă mut cu tine în alt colț al țării,
aș fi luat-o razna.
Și probabil ne-ar fi distrus relația. Din nou.
Dar nu-mi mai e frică de noi.
Mi-e frică de faptul că nu știi asta.
Bine, dar…
nu e asta, Taylor.
Nu…
Nu vreau să renunți la nimic pentru mine.
Bine?
Te-am văzut făcând-o pentru Lucinda
și nu vreau să te trag eu înapoi.
Da, dar nu mă tragi înapoi, prostule!
Vreau să fiu cu tine.
Și eu vreau să fiu cea mai rea din PR,
dar am o șansă la fel de bună să fac asta
la San Francisco, la fel ca la Boston.
Și mai bună.
Bine, dar…
ce-ai zice… Tu… vrei să-ți faci bagajele și…
să te muți în California pentru mine?
Nu pentru tine, ci cu tine.
Dacă asta e… Dacă asta vrei…
Nu, Tay, te iubesc.
Te iubesc al naibii de mult, bine?
Nu-mi pot imagina cum ar fi viața mea fără tine.
Pare… destinul.
Crezi că ne văd?
Nu cred că le pasă.
- Cred că mama e acolo. - E o zi importantă.
- Pare neprofesionist… - Da.
Dumnezeule! Ne mutăm în California!
- Da, în California. - Da!
Nu e o nebunie?
Ba da.
Da.
Nu știu, totuși.
Ce se poate întâmpla mai rău?
Aș putea…
De ce ești atât de dusă?
De ce ai zis asta?
Ai fost o aniversare bună, Belly?
Vrei să-ți spun Isabel acum?
Nu.
Vreau să-mi zici Belly.
Și încă nu era ziua mea.
Am împlinit 22 de ani doar de…
vreo oră și jumătate…
dar, da, a fost o aniversare foarte bună.
A fost perfect.
Pot să recunosc ceva?
Înainte să vin aici, m-am gândit că s-ar putea să te ascunzi.
Poate că te pedepseai.
Pentru tot ce s-a întâmplat.
Te-ai exilat…
Și nu pentru că am crezut că meriți asta,
ci mai mult pentru că asta făceam eu de mult timp
și poate…
voiam cumva să cred că e ceva temporar,
că pur și simplu o să… te ierți și vii acasă.
- Conrad… - Și… Nu, știu.
Nu e deloc așa.
Înțeleg.
Nu te ascunzi.
Duci o viață uimitoare, iar eu…
mă bucur că am văzut asta.
Și eu.
Nu greșești prea tare, așa că…
Cred că mă ascundeam, la început.
A fost foarte greu și eram foarte singură și…
Cred că m-am gândit… că merit asta.
Nu ești tu personajul negativ.
Haide, amândoi știm că sunt!
M-am băgat între tine și Jere și…
am distrus familia.
Toți am făcut-o.
Nu era treaba ta să ne ții familia unită.
Eram puști.
Nu încercam să ne facem rău reciproc.
Și îți garantez…
orice promisiuni am făcut atunci,
nimeni nu ți-ar cere socoteală azi.
Să vorbesc în numele meu. Eu n-o fac.
Jere știe că sunt aici.
Și n-are nimic împotrivă?
Nu știu, mi-a urat baftă.
Pe bune…
sau ironic?
E lună plină în noaptea asta.
Îmi place să fiu iar cu tine sub aceeași lună.
Belly…
Vreau să te mai duc undeva.
Haide!
Bine…
Își ling bolurile de gazpacho.
Grozav!
- Ești bine? - Da.
O să fiu și mai bine.
Fac o probă la desert.
Dacă nu merge bine,
te trimit după Twinkies.
Bine, sigur o să fie bine.
Super! Bine, stai aici!
Tu o să testezi gustul.
- Ești gata? - Da.
În regulă.
Un pic din asta.
Bine.
Poftim!
Bine.
Ia te uită!
Cum e?
Doamne, e uimitoare!
Pe bune?
Zău, e foarte bună.
- E grozav. - Doamne!
Uită-te la tine, ai succes!
E incredibilă, amice!
- Aș vrea ca mama să vadă. - Doamne!
Adam pare destul de impresionat.
Când faci tort, nu salvezi vieți.
Doamne!
Băiatul cel mare e la medicină. Să cheme cineva ambulanța!
Sincer, abia îl cunosc, dar…
din ce am văzut, fratele tău e enervant, bine?
O să zică „Trebuie să-mi spui «dr. Fisher»”
toată viața. Mare sculă!
Mă rog… Te-am văzut la repetiția cinei,
sorbeai fiecare cuvânt despre isprăvile lui.
Ești obsedată de el ca toți ceilalți.
Nu, omule, tu ești obsedat de el
și nu știu de ce, ești de nota zece, naibii!
Sunt de nota zece?
Doamne!
Nu te preface că nu știi că ești superb, bine?
Practic, ești model.
I-am văzut pe Taylor și Steven pe chei.
Cred că merge la San Francisco cu el.
- Da, nu m-am îndoit niciodată. - Da.
Știu că o să-ți lipsească. Cred că e nasol.
Da. N-am fost niciodată singur.
Mereu mi-a fost frică de asta.
Știi… După ce eu și Belly ne-am logodit,
ea mi-a spus că nu se mai duce la Paris.
Cumva știam că vrea, dar…
a renunțat la asta pentru mine și eu am lăsat-o,
doar pentru că nu voiam să fiu singur.
Oricum… cred că o să fie bine să fiu pe cont propriu.
Da, și n-o să mai ai de suportat o colegă de apartament,
ceea ce e bine.
Mai taci! Știi că o să-mi lipsești.
- Da? Bine. - Mult.
Da.
Și acum mă cam căiesc că n-am…
N-ai…
Făcut asta…
Scuze, a fost aiurea?
Nu poți să crezi că-l săruți pe băiatul tatei?
Nu pot să cred că mă sărută băiatul tatei.
Atenție, toată lumea!
Vă mulțumesc că ați venit în seara asta.
Mi-a plăcut să vă gătesc pentru prima dată,
dar să sperăm că nu e și ultima.
Sper că nu.
- Noroc! - Noroc!
Noroc!
Grozav!
Minunat discurs.
Noroc!
Un gust grozav.
Bine.
Jere, putem vorbi o clipă?
Trebuie să fac desertul.
Te rog.
De ce n-am fost invitat azi?
Încă ești supărat că ți-am tăiat fondurile.
Înțeleg, tată. Mă crezi un ratat, și poate eram așa,
dar nu mai sunt.
Crezi că așa te văd?
Sunt mândru de ce ai făcut în seara asta.
Dar nu mă miră, am știut mereu ce poți.
Am fost mereu mândru de tine. Credeam că e de la sine înțeles.
Ar fi trebuit să o spun.
Sunt mândru de tine.
Mulțumesc, tată.
Bine.
Nu sta prea mult acolo.
Oamenii vor să te vadă.
S-a făcut.
Bună seara.
Am ajuns.
Nu e frumos?
Adică, uită-te cum cade lumina pe apă.
E magic.
Chiar este.
Belly, dansezi cu mine?
Știi când am dansat ultima oară?
La bal.
Nu a fost prea frumos.
Eram atât de infantilă!
Îmi imaginasem un film perfect pentru bal…
Dansam ore întregi și apoi…
ne întorceam la hotel și…
Făceam dragoste?
Da, Conrad, făceam sex.
În schimb…
În schimb, am țipat la tine în ploaie
și am fugit ca un laș.
Un bal memorabil.
De neuitat!
Ca atunci când mi-ai zis să dispar la înmormântarea mamei.
Am zis să te duci naibii, nu să dispari.
E mult mai bine.
Pare că totul a fost acum un milion de ani.
Știi, o vreme…
scrisorile tale m-au ajutat.
De fiecare dată când eram… singură sau…
mi-era dor de casă…
le citeam.
Le citeam iar și iar.
De ce ți-a luat atât să-mi răspunzi?
Trebuia să merg mai departe.
Să renunț la trecut și…
nu puteam face asta dacă mă agățam de tine.
Și ai mers mai departe?
Vino acasă cu mine!
Vreau să o fac eu.
Visez la asta.
La tine.
Știi…
Ce este?
Te-am dorit la fiecare zi de naștere.
Acum rămâi cu mine pe vecie.
Probabil toți de acasă îți urează „La mulți ani”.
Da.
Doamne, e… patru dimineața. Ce…
La cât trebuie să fii la conferință?
Păi, mă gândeam că…
în prima zi sunt deschiderea și dineul de bun-venit. Pot să sar peste.
Mă duc mâine seară.
Nu, nu poți să-ți schimbi planurile pentru mine.
Eu nu-mi schimb planurile pentru tine.
Da, nu mă aștept s-o faci.
Bine,
pentru că eu am o viață aici.
Știu.
Înțeleg perfect.
Bine.
Unde te duci?
Trebuie să fac pipi.
Să nu fac vreo infecție.
- Ești la medicină. Pricepi, nu? - Da.
Sigur că da.
La mulți ani!
Ar trebui să fii acolo în prima zi.
Când e următorul tren?
Primul e la ora 5:00.
Dar…
putem lua micul-dejun și aș avea destul timp…
Nu, nu mi-e foame, așa că…
Îl iau pe cel de la 5:00.
E totul în regulă?
Am făcut ceva?
Conrad… Ce crezi că se întâmplă aici?
Credeam că noi doi…
Apari la ușa mea
neanunțat, de ziua mea.
Care era planul tău?
N-am… N-am avut un plan.
Doar m-am gândit…
Voiam să te văd.
- Voiam să-ți spun… - Ce să-mi spui?
Că te iubesc.
Și?
Și am vrut…
să știu dacă mă mai iubești și tu puțin.
Nu mă mai iubești?
Te-am iubit întotdeauna.
Asta e problema!
Nu cred că e o problemă.
Cum să știm dacă ne iubim pentru că vrem
și nu pentru că ni s-a spus?
Crezi că te iubesc
pentru că, atunci când aveam șase ani,
mama credea că ar trebui să ne căsătorim?
Nu, nu asta…
Nu asta vreau să zic. Spun că…
Dacă mama ta nu s-ar fi îmbolnăvit iar,
am mai fi fost împreună?
Sau ai fi plecat în tabăra de fotbal în acea vară?
Și nu te-ai mai fi uitat la mine vreodată.
Dacă n-am fi pierdut-o pe Susannah…
ar mai fi fost…
ceva așa de important pentru noi?
Dacă…
Dacă mă iubești fiindcă a vrut mama ta
și ea a murit?
Nu de asta…
te iubesc.
Am încercat totul…
ca să nu te mai iubesc, de dragul lui Jere…
ca să nu…
te trag după mine în suferință.
M-am zbătut.
Cu mult înainte de vara în care s-a îmbolnăvit mama.
Mereu mi-ai fost dragă.
Mereu am ținut la tine…
și apoi, la un moment dat,
am început să te văd altfel, și asta m-a speriat,
pentru că nu voiam…
ca relația noastră să se schimbe…
Dar ceea ce simt pentru tine, Belly,
nu are nicio legătură cu mama mea.
Dacă te-aș fi cunoscut abia azi,
te-aș fi iubit.
Haide, Conrad!
De unde știi?
Pentru că am schimbat totul la mine,
dar nu s-a schimbat niciodată faptul că te iubesc.
Conrad…
Aș vrea să fiu așa de sigură ca tine…
dar nu pot.
Îmi pare rău.
Mie nu-mi pare.
O să încerc să prind trenul.
La mulți ani, Belly!
În tot acest timp am vrut să cred că m-am schimbat.
Că nu mai sunt aceeași fată,
dar încă sunt ea. Și fata aia a fost atât de rea?
Și-a ascultat inima orice ar fi fost
și, în ciuda greșelilor,
trebuie să cred că e demnă de iubire.
Încă o iubesc.
Și încă-l iubesc pe el.
Am părul ei castaniu și ochii căprui,
și o să-l iubesc mereu pe Conrad Fisher.
Conrad!
Taxi!
Conrad?
Locul ăsta e ocupat?
Conrad,
te aleg pe tine… din proprie voință.
Dacă există… lumi infinite,
orice versiune a mea te alege pe tine,
în fiecare dintre ele.
Te iubesc, Belly.
Și eu te iubesc.
- Noroc! - Noroc!
Nu m-am întors în vara aia.
Ci doar mai târziu.
Întoarcerea acasă
după o lipsă îndelungată nu se compară cu nimic.
Și, ca întotdeauna,
casa avea un milion de promisiuni de vară…
Și de ce ar putea urma.
CRĂCIUN LA PARIS
Vă mulțumesc din adâncul inimii pentru că ați iubit
Vara în care am devenit frumoasă.
Oricum vi s-a părut Belly de la prima carte sau din serial
sunt recunoscătoare că ați acceptat povestea.
Ne-am dedicat cu totul acestui serial
și vă suntem recunoscători că ne-ați fost alături.
Poate ne revedem vara la Cousins. Până atunci…
Cu dragoste, Jenny.
Subtitrarea: Anca Tach
Redactor Cristian Brînză