Detta har hänt…
Susanna sa att när jag föddes
visste hon att jag var ämnad för en av pojkarna.
Conrad eller Jeremiah?
Varför slängde du bort allt?
Älskade vi inte varandra?
Det gjorde vi.
Du är min bästa vän.
Ibland ville jag vara mer, men jag väntade.
-Isabel, vill du bli min fru? -Ja.
Är det ett skämt?
Gift dig inte. Var med mig.
Se mig i ögonen och säg att du inte älskar honom.
-Jag älskar dig. -Det frågade jag inte.
Det är Belly och Conrad, deras episka, eviga själsfrändeskit.
Vi är högfungerande jämfört med dem.
Vi går tillbaka till varandra.
Det tar aldrig helt slut.
Tänk om det inte funkar?
-Var är du? -Jag är i Paris.
Hur mår Belly? Tror du att hon ens vill höra från mig?
Du får ta reda på det själv.
Jag trodde att vi skulle hitta tillbaka till varandra.
Gör det du måste.
Tro inte att jag gillar det, men slösa för fan inte bort det.
-Ditt hår är jättefint. -Tack.
Ta hand om dig.
Belly.
Conrad.
Överraskning!
Ge mig en kram. Kom. Hej.
Jag gillar ditt hår.
Tack.
Vad gör du här?
Ja.
Förlåt, det var en sista minuten-grej.
Jag ska på en konferens i Bryssel,
och Bryssel är tydligen en kort tågresa från Paris.
-Ja. -Så…
-Jag tänkte att du fyller år… -Imorgon.
Ja, jag vet. Men…
Konferensen börjar imorgon.
Jag tänkte försöka träffa dig,
och ta tåget till Bryssel senare.
Du har nog planer.
Ja, det har jag.
Ingen fara. Jag dök bara upp vid din dörr…
När går ditt tåg?
De går ofta.
Jag tänkte ta det sista,
och om jag inte träffade dig tänkte jag se sevärdheter,
och gå runt, så det är ingen fara.
Jag har planer kl. 20.00, men…
Vi kan hänga tills dess.
-Kan vi? -Ja.
-Det blir kul att leka turist igen. -Jaså?
-Ja. -Det vore toppen.
Kul. Jag ska bara lämna din väska i min lägenhet
-så går vi sen. -Okej.
Vänta här, jag kommer strax.
Okej.
Vad fan gör du?
Lek guide några timmar och skicka iväg honom sen.
Okej, vi har tomater där borta…
Tjugofem såna.
Hej.
-Hej. -När gick du upp?
Kl. 5.00.
Jösses.
Jag har fyra rätter att förbereda för 30 personer
som förväntar sig "Bostons hetaste nya kock".
Baserat på Taylors nya TikTok
är du den sexigaste kocken.
Varför lät jag henne övertala mig?
När du lyckas, kommer alla femstjärniga ställen i stan be dig
att bli deras garde-manger.
Vet du vad en garde-manger är?
Nej.
Kan du ge mig den?
Conrad säger lycka till ikväll. Är han i Bryssel?
Nej, han är i Paris. Med Belly.
Det var som fan.
Ja, för fan.
Han ringde igår från flygplatsen.
Inte för att lägga mig i ditt liv, men…
D, jag har bott i ditt extrarum i ett halvår.
Det är okej.
Okej, men är du okej?
Ja.
Ja, jag tror att väntan var värst, men,
nu när Belly-Conrad-återföreningen slutligen sker,
så är det okej.
Är det ett framsteg?
Vem vet?
Och… Nej, lägg ner den.
-Bara en. -De är inte dina.
Bara en.
Just det, jag har tänkt berätta.
Jag hittade en ny soffa.
Vi har en soffa.
Ja, du hatar den soffan.
När du sitter i den klagar du alltid på
att du får ont i ryggen.
-Du är trött på mig. -Nej.
Jag skaffar möbler till din lägenhet som en skitstövel.
Nej. Det är inte det.
Jag flyttar till Kalifornien
om en månad.
-Va? -Ja.
Steven och jag fick vår finansiering, mycket pengar,
och villkoret är att vi flyttar till San Francisco,
men jag lämnar dig inte i sticket.
Denise, jag är så glad för din skull.
Du förtjänar det.
-Du har jobbat så hårt. -Tack.
Herregud. Taylor måste vara så arg.
Conklin har inte berättat för henne
om flytten till San Francisco än, så håll tyst idag.
Va?
Ursäkta… Vad sa du?
-Jag ska döda honom. -Snälla, sluta, Taylor.
Och jag fick nyss veta att baren för ikväll
har en läcka och är översvämmad,
så allt skiter sig tydligen! Det är kört!
Taylor, vänta. Förlåt.
Jag tänker hoppa i.
Okej. Gör det.
Jag gör det. Jag hoppar i.
Nej, det är för kallt.
Vad vill du se efter det här?
Antagligen Eiffeltornet, va?
-Ja. -Det har fin utsikt.
Nåt annat? Vi kan gå till…
Père-Lachaise, där Jim Morrison är begravd?
-Ja, det låter bra. -Ja.
Jag…
Jag har ägnat mycket tid åt…
…att tänka på ditt liv här.
Och jag antar att…
Jag gör vad som helst, men jag önskar…
…att jag kan få se Paris så som… du gör.
Okej.
Jag vet vart jag ska ta dig.
Vart?
Du får se.
Vart?
Jag har precis flyttat till Boston för den jäveln.
Jag har ett nytt jobb, och nu tror han
att jag ska flytta till Kalifornien?
Han har inte sagt det.
Han har inte sagt nåt!
Tror du han vill göra slut med mig?
-Nej! -Säg det bara.
-Sa han det? -Jag har frågat 20 ställen
och nada.
Har ni hittat nåt ställe?
Nej, vi har varit upptagna.
Vi hittar nåt.
Jag undrar varför min pojkvän flyttar i hemlighet.
Jag måste påbörja buljongen och marinera lammet
så att det synkas med kammusslan,
men det kräver att folk har nånstans att äta.
Jag vet. Förlåt.
Vi kan ställa in det.
-Nej, nej. -Nej.
Vänta. Vad sägs om ditt äckligt vackra hus vid vattnet?
Perfekt stämning.
Jag vet inte.
Folk kommer att häpna av utsikten, och köket är stort.
Jag har inte varit där sen…
Vi hittar nån annanstans om du inte är redo.
Nej. Denise, du har rätt.
Det blir bra för mig och bra för middagen.
Jag börjar packa.
-Okej. -Vi pratar om Steven.
Du måste prata med Steven.
Jag ska göra det.
Okej.
Kan du vänta 24 timmar, snälla?
Det är en stor kväll för Jere…
Det är det för mig också.
Om jag lyckas ikväll måste min chef låta mig leda
en av våra kampanjer, jag behöver bara
lista ut hur vi transporterar alla matinfluencers till Cousins,
och omdirigera matleveransen
och hyrutrustningen
och serveringsteamet.
-Fan! -Okej.
Okej. Hej.
Du klarar det. Jag hjälper dig.
Du har rätt.
Jag är lugn.
Jag är fokuserad. Okej?
Som en jävla laser och vi ska fixa det.
Får vi vara här?
-Fantastiskt, va? -Ja.
Kommer du hit ofta?
Jag brukade det.
När jag först kom hit och
försökte få grepp om allt…
Dagarna hade många timmar.
Och chefen för baren som jag jobbar på,
hon heter Celine,
hon brukade jobba i det här huset
och det var hon som berättade om det här taket,
och…
Det var nåt med att se Paris här uppifrån.
Helt utbrett.
Det fick saker att falla på plats.
Hur allt bara…
…vackert faller på plats. Jag är
-helt tagen av det. -Som kroppen.
Om man försöker förstå den organ för organ,
är det en sisyfosuppgift, det är överväldigande,
men om man kan ta ett steg tillbaka och se på den som en helhet
och hur kroppen samarbetar i samklang,
så är det plötsligt begripligt och det är fan mirakulöst.
Det var inte det du menade, va?
-Jo. -Okej. Ja.
För en sekund…
…lät du som…
Som en nörd?
Som tioåriga du.
Du verkar bekväm här.
I Paris.
Ja, jag känner mig det. Nu.
-Det tog mig ett år att ta mig hit. -Jaså?
Ja,
jag brukade behöva peppa mig för att lämna lägenheten
för de enklaste uppgifterna.
-Som vadå? -Som…
Vadå?
Som att försöka hitta tvättmedel på Monoprix.
Jag visste inte om det var tvättmedel
eller diskmedel.
Det är svårare än det verkar
och jag fick fråga nån
och de förstod inte mitt uttal av "lessive".
Det låter bra.
Conrad, du vet inte hur bra franska låter.
Det var så många gånger som jag kände mig som en idiot.
Men en dag kom jag hit för att se på soluppgången,
och jag minns det där du sa
om då du såg Stilla havet.
Mindes du det?
Du sa att det kändes som att stå på en annan planet.
Som om allt var möjligt.
Paris blev det för mig.
Det var så svårt…
Men jag höll ut,
och nu får jag bo i världens vackraste stad.
Jag trodde på dig.
Jaså? Varför då?
Kom igen. Vad kallade våra mammor dig?
De kallade dig en förvildad gatukatt.
Det var nog inte menat som en komplimang.
Det var det.
Du har alltid varit tuff.
Du har aldrig backat från en utmaning.
Du är tävlingsinriktad, särskilt när du tävlar mot dig själv.
Kom igen.
Paris hade aldrig en chans.
Vill du komma ikväll?
Om det finns ett senare tåg.
Ja, det finns ett sent tåg, jag…
Jag vill inte störa…
Det gör du inte.
Det är bara några vänner som ordnar en liten middag.
Du borde komma, det blir kul.
Och det blir trevligt att ha en gammal vän där.
Är du säker? Jag…
Ja.
Hur ser det här ut?
-Kan du höja den? -Ja.
Den måste ner.
Tay, smaka på det här.
-Ja. -Gör Denise
jobbet åt dig?
Hon gör det för dig.
-Okej. Allt ser bra ut. -Ja.
Det är upp till mig att inte sabba nåt.
-Hur smakar den? -Perfekt.
Du missade basilikaoljan.
Jag vet inte vad du vill, Jere.
Det smakar som kall tomatsoppa. Den är god.
-Jag har allt! -Förlåt.
-Hej. -Hej.
Denise, jag behöver hjälp inne.
Okej.
Tack för att du gör det här.
-Det är självklart. -Ja.
Du vill imponera på chefen,
-det är viktigt för dig. -Ja.
Och jobbet är väl allt?
Ja.
Det ser bra ut.
Bra att du tycker det. Jag insåg en sak.
Jag har lagt så mycket tid på den här middagen
att jag inte ens har tänkt på
hur vi kan göra vår lägenhet till vår.
Mer hemtrevlig, du vet?
Okej. Ja.
Vi borde måla vardagsrummet.
Okej. Visst.
Och vi borde skaffa katt.
Katt?
Lucinda lät mig inte ha en för att katter är elaka,
men vi skulle bli bra kattföräldrar.
Vi skulle uppfostra den till en ängel.
Ja, absolut.
Vi borde nog pausa det, tror jag.
-Ja, vi tar en paus, ditt svin! -Vad…
Okej, om det är så viktigt för dig…
Okej, vi skaffar en katt.
Vi är nog inte redo för…
Jag kan inte. Jag förlorade all personal.
Vad fan?
Bara några minuter till.
Ingen fara. Ta din tid.
Lägenheten är fin.
Tack. Jag tog över den av min vän Gemma.
Du träffar henne ikväll.
Det är som Versailles jämfört med förra stället.
Det blir kul att träffa dina vänner.
Du är jättevacker.
Tack.
Titta vem jag fann.
Jag kan göra det.
Okej.
Tack.
Vi borde gå.
-Ja. -Ser jag okej ut?
-Okej. -Ja. Nu kan vi gå.
-Hej. -Hallå.
Hej, hur är det?
-Bra, och du? -Bra.
Så vacker. Grattis på födelsedagen.
Hej. Hur är det?
Trevligt.
-Trevligt. -Salut.
Hej!
-Grattis! Du är så fin. -Tack.
-Hej. Hur är det? -Bra, och du?
-Rumskompis. -Okej.
Isabel!
Ditt hår!
Jättesnyggt!
Jösses, du är snabb.
Vem är det här, Isabel?
Det här är Conrad, en vän hemifrån.
Conrad, mina vänner Gemma och Max.
-Trevligt. -Den Conrad?
-Hej. -Max.
Han är här. Är det bra? Dåligt?
Vi får se.
Isabel!
Det var som fan, din amerikanska slampa.
Storebrodern.
Om den här är så het, hur såg den andra ut?
Conrad, det här är…
-Celine. -Hej.
Isabels närmaste vän i Paris.
Ursäkta mig?
Näst efter Gemma.
Trevligt att ses.
Kir Royale till drottningen.
Grattis, vackra du.
Tack. Conrad, det här är Benito.
Hej. Trevligt att träffas.
Detsamma, Conrad.
Vi har hört allt om dig.
Du är en legend i Paris.
Legend?
Uppför dig.
Jag uppför mig.
Jag har en present. Kom.
-Kom. Akta. -Jag kommer strax.
Hur var din resa?
Jo, den var okej.
Hur känner ni Isabel?
-Hon räddade mitt liv först dagen. -Jaså?
Ja. Sen festade vi.
Och resten är historia.
Ja.
Men viktigast av allt, gillar du vin?
Jag älskar vin.
-Vill du ha ett glas? -Ja, tack.
Den är jättefin. Tack.
-Vad bra. -Få se.
Visa den.
Tack.
Okej.
Conrad, det du gjorde var ganska romantiskt.
Att förkunna din kärlek till Isabel innan hon gifte sig med din bror.
Var det inte ett
jävligt illa valt tillfälle?
Så ni vet, tanken med samtalet
var inte att förklara min kärlek till henne.
Men du kunde inte hålla det inne,
det gör det romantiskt.
Min bror håller nog inte med dig.
Det är som taget ur en film.
Hälften av dem som tittar skriker: "Gör det, Conrad."
Och den andra halvan skriker: "Nej, gör det inte."
Ja, i filmen är han skurken.
Nej, Gud, om nån var skurken, så var det jag.
Varför har vi inte frågat det vi borde fråga, vilket är:
"Conrad, vad gör du i Paris?"
Han är här för jobbet. Han har en konferens i Bryssel,
så Paris ligger nära.
Inte så nära.
1,5 timme.
Lägg av, Benny.
Vadå? Går det inga direktflyg från Kalifornien?
Det är ologiskt.
Du har rätt.
Jag bokade om flyget. Jag ville träffa henne.
Bry dig inte om Benito.
Han är sur för att Isabel dumpade honom.
Var försiktig med mina känslor.
Det har bara gått sex veckor.
Jag ville ta med Isabel till Mexiko för att träffa min mormor men,
hon avfärdade mig.
Du kommer alltid att vara killen som lärde mig att köra vespa.
Jag är killen som lärde dig att cykla.
Hur som helst, jag kom inte till Paris för att det är nära Bryssel.
Jag kom hit för att varje år
firade vi Isabels födelsedag i vårt sommarhus i Cousins,
och hon är här nu,
så jag tänkte ta med en liten bit av Cousins till henne.
Så gulligt.
Kusiner?
Jag trodde de var bröder.
Tydligen inte…
De goda nyheterna är att dina föreningsbröder är servitörer.
-Bra. -Bra.
De dåliga nyheterna är
att fiskkillen sabbade beställningen, så inga kammusslor, bara ostron.
Vad ska jag göra med ostron?
Tillaga dem.
Tay, jag tänker inte tillaga dem.
-Okej. -Jag serverar dem…
Jag serverar dem råa med en melonmignonette.
-Jag vet inte… -Det låter jättegott.
Den andra grejen är att hyrfirman
glömde efterrättsformarna…
-Glömde? Allvarligt? -De små…
-Ja, men det är ingen kris. -Inte?
Jag åker till stan och fixar nya, förhoppningsvis.
Till stan? Jag hjälper dig,
-jag följer med. -Jag gör det själv.
Det blir bra träning.
Föreställer jag mig saker, eller är Taylor psykotisk idag?
Hon känner till San Francisco.
-Va? -Ja.
Och hon är arg.
Okej, jag måste prata med henne.
Det kan du göra, men ute, inte härinne.
-Dålig tajmning? -Om det är dåliga nyheter.
Ja, det kan det vara.
Hej, pappa, du är här.
Hej, grabben. Överraskning!
Min inbjudan försvann nog.
Jag trodde inte…
Det är ingen stor grej, bara en middag.
Laurel fick det att låta stort när hon berättade om det.
Jag har champagne.
Från mitt bröllop.
Så den inte går till spillo.
Det var snällt av dig. Du kan ställa den på baksidan.
Inte i köket?
Nej. Köket är förbjudet område för gäster.
Vi ses där, oroa dig inte.
-Det är mitt hus. -Ja.
Jag är så körd. Middagen går åt skogen,
och pappa får se mig misslyckas.
Det ordnar sig.
Nej, jag… Jag borde inte ha kommit hit.
Huset får mig att känna mig lika dålig som
när jag lämnade det förra sommaren.
Stället är förbannat. Jag borde ställa in det.
Nej, säg inte så.
Jag har sett dig jobba häcken av dig i flera månader,
allt för att komma hit, den här stunden.
Låt inte det förflutna ta det ifrån dig.
Fan, låt inte det förflutna ta stället ifrån dig.
Huset är för fint.
Du har en pool, för Guds skull.
Ja, poolen är schysst.
Ja, det är den.
Och det är du med, D-Nice.
Ja.
Glad att vi möttes.
Ja, du…
Du fixar det här, proffset.
Okej.
-Nej, hitåt. -Ditåt.
Ja. Tack, jag hittar.
Japp.
Öppna min nu.
Okej.
Den är så fin!
Du har ju alltid älskat min.
Tack.
Herregud, så vacker.
Jättefin.
Okej, var är min present?
Jag skojar.
Jag tror att han är presenten.
Ska du öppna den senare?
Jag har en present till dig.
Min kära.
Till oss alla.
Bäst att du delar med dig.
Så, Benito…
Inte din pojkvän?
Det har jag aldrig sagt.
Du sa att marijuana förstör vitsubstansen.
Memorerar du allt jag nånsin sagt?
Ja.
Så ingen Kayleigh ikväll?
Hon lämnade mig så ingen Kayleigh nånsin.
Jag beklagar.
Sånt är livet.
Träffar du nån?
Inte just nu. Nej.
Så du får inget.
Jag visste att det skulle bli så.
Vi åker på singelkryssning.
Det finns nog knappast längre.
Jo. De är tydligen sprit- och knullfester dygnet runt.
-Sjukt. -Jag säger dig,
den där kroppen i bikini i den karibiska solen…
Laurel, du skulle klara dig bra.
Du är så äcklig.
Förståeligt att du inte bjöds.
Hon är elak. Jag hämtar påfyllning.
Vadå? Jag skämtade.
Jag är glad att han kom.
Han försöker åtminstone.
Det är kul att vara med alla.
Ja.
Jag saknar Belly.
Tänk att vår flicka
-fyller 22 imorgon. -Herregud.
Minns du hennes treårsdag?
Hon massakrerade tårtan
-och det var glasyr överallt. -Ja.
Hej. Vill du ha ett glas Bus…
Nåt. Det är franskt.
-Visst. Ja, tack. -Okej.
Säg stopp.
Bara lite till.
-Okej. -Det blir bra.
-Okej. Och du? -Nej, tack.
Okej. Arrivederci.
Tack.
-För Belly. -För Belly.
Jag gillar vännerna.
Allihop?
De flesta.
Minns du när jag sa
att jag ville ta med lite av Cousins till dig?
Så du har en present?
Typ. Jag fyllde det här
när vi var där den 4 juli för några år sen.
Ja, jag minns det året.
Jag skulle inte åka dit…
…på länge,
så när jag har hemlängtan
tar jag fram det.
Det får mig att känna mig närmare alla,
och jag tänkte, eftersom…
Eftersom du inte kommer tillbaka på ett tag,
att du kanske vill ha det.
Tack.
Ring mig om du vill nå mig.
Älskling, kom igen. Ring mig, snälla.
Herregud.
Ska den fortsätta ringa?
Ja, för jag gör fem olika saker samtidigt.
-Så, ja. -Okej.
-Fortsätt röra om. Medurs är bättre. -Jag har inte slutat.
-Här är dina formar. -Tack.
Älskling, du är tillbaka. Du ser bra ut.
Du är arg. Men…
Nej. Borde jag vara arg? Har du gjort nåt?
Som att ta ett stort beslut utan att berätta för mig?
-Hör på… -Nej, du hör på,
jag trodde att vi klickade.
-Allt var bra. -Det gjorde vi.
Det gjorde vi…
Nej. Herregud. Det gör vi.
-Jaså? -Vi klickar.
-Rör om, Steven. -Okej.
Vi klickar. Vi är fantastiska.
Ja, vi är så fantastiska
att du ska flytta 500 mil bort utan mig.
Det sa jag inte.
Jag missade nog att du bad mig följa med.
Jag tvingade dig till Boston…
För det första, du…
Ingen "tvingar mig" att göra nåt.
Okej, ja, förlåt.
Jag säger bara…
Hur kan jag be dig flytta till Kalifornien?
Gud förbjude att det inte fungerar eller ännu värre…
Så du tror inte att det fungerar.
Det sa jag inte!
-Det är bra att veta… -Fan.
-…så jag inte slösar sex månader… -Nej!
-Det var inte… -Du sa det.
-Tror du inte att vi funkar? -Hörni.
Jag älskar er, men för sjutton, ut ur mitt kök!
-Förlåt, Jere. -Ja, förlåt.
-Det var inte det jag menade. -Då går det inte…
Helvete.
Rör medurs. Det är inte så svårt.
Kan vi prata om det? På riktigt?
Varför sa du inget?
Jag vet inte vad jag ska säga. Jag vet inte ens om jag tackar ja.
Var inte dum. Självklart ska du tacka ja.
Det är din dröm.
Och Denise dödar dig om du sabbar det här för henne.
Ja, okej, men…
Att bo och vara med dig är också min dröm.
Okej, men om det är sant,
varför ber du mig inte att följa med dig?
Var ärlig.
Trodde du att jag skulle flippa ut?
Nej, Tay.
Om du hade bett mig att flytta över hela landet för ett år sen,
hade jag tappat det helt.
Och antagligen förstört vår relation. Igen.
Jag är inte rädd för oss längre.
Jag är rädd att du inte vet det.
Okej, men…
Det är inte det, Taylor.
Jag…
Jag vill inte att du offrar nåt för mig.
Okej?
Det gjorde du för Lucinda,
och jag vill inte hålla tillbaka dig.
Det gör du inte, dummer.
Jag vill vara med dig.
Du vet att jag vill bli bäst inom PR,
men jag har lika stor chans att bli det i San Francisco
som i Boston.
Ännu större.
Okej, men…
Vad säger du… Vill du verkligen packa och
flytta till Kalifornien för mig?
Inte för dig, med dig.
Om det är vad… Om du vill det.
Tay, jag älskar dig.
Jag älskar dig så jävla mycket.
Jag kan inte föreställa mig hur mitt liv skulle vara utan dig.
Det känns som… ödet.
Kan de se oss?
De bryr sig nog inte.
-Min mamma är där uppe. -Det är en viktig dag.
-Det känns oproffsigt. -Ja.
Herregud! Vi ska flytta till Kalifornien!
-Ja, vi ska till Kalifornien. -Ja.
Är det galet?
Ja.
Men jag vet inte.
Vad är det värsta som kan hända?
Jag kan…
Varför är du så störd?
Varför öppnade du munnen och sa det?
Hade du en bra födelsedag, Belly?
Vill du att jag kallar dig Isabel nu?
Nej.
Kalla mig Belly.
Det var en för-födelsedag.
Jag har bara varit 22 i…
…en och en halv timme,
men, ja, det var en väldigt bra födelsedag.
Den var perfekt.
Får jag erkänna en sak?
Innan jag kom hit trodde jag att du kanske gömde dig.
Att du straffade dig själv.
För allt som hände.
Som att du skickade dig själv i exil,
och inte för att jag tyckte att du förtjänade det,
utan snarare för att det var det som jag gjorde länge
och kanske…
…ville jag tro att det var tillfälligt,
att du skulle förlåta dig själv och komma hem.
-Conrad… -Och… Nej, jag vet
att det är helt fel.
Jag fattar.
Du gömmer dig inte.
Du har skapat ett fantastiskt liv för dig själv, och jag är
bara glad att jag fick se det.
Jag med.
Du har inte helt fel.
Jag tror att jag gömde mig i början.
Det var riktigt jobbigt och ensamt, och…
Jag tyckte nog att jag förtjänade det.
Du är inte skurken.
Kom igen. Vi båda vet att jag är det.
Jag kom mellan dig och Jere, jag
förstörde familjen.
Vi alla förstörde den.
Det var inte upp till dig att hålla ihop vår familj.
Vi var barn.
Vi försökte inte såra varandra.
Och jag kan garantera,
att vilka löften vi än gav då,
är det ingen som bryr sig idag.
Låt mig tala för mig själv. Jag gör inte det.
Jere vet att jag är här.
Och han är okej med det?
Vet inte, han sa: "Lycka till."
Typ: "Lycka till",
eller: "Lycka till"?
Det är fullmåne ikväll.
Jag gillar att vara under samma måne som dig.
Belly…
Jag vill visa dig en plats till.
Kom.
Okej…
De slickar sina gazpachoskålar rena där ute.
Fantastiskt
-Går det bra? -Ja.
Snart går det ännu bättre.
Bara en provomgång av desserten.
Om det inte blir bra,
får du köpa snacks.
Okej. Det blir säkert bra.
Okej, hoppa upp.
Du får bli min provsmakare.
-Redo? Okej. -Okej.
Då så.
Lite av den här.
Okej.
Varsågod.
Okej.
Titta.
Hur är den?
Herregud, den är otrolig.
Allvarligt?
Seriöst, den är så god.
-Härligt. -Herregud.
Se på dig helt framgångsrik och sånt.
Den är otrolig.
-Jag önskar att mamma såg det här. -Jösses.
Adam verkar ganska imponerad.
Att baka räddar inte direkt liv.
Herregud.
Den äldsta går på läkarlinjen. Ring efter en gnällambulans.
Ärligt talat, jag känner honom knappt,
men av det jag har sett är din bror ganska störig.
Han kommer att säga: "Kalla mig dr Fisher",
resten av livet. Vem bryr sig?
Jag såg dig på min repetitionsmiddag,
lyssna på allt om hans kliniska rotationer.
Du är lika besatt av honom som andra.
Nej, det är du som är besatt av honom,
och jag vet inte varför, du är en jävla tia.
Är jag en tia?
Herregud.
Låtsas inte att du inte vet att du är snygg.
Du är typ en modell.
Jag såg Taylor och Steven på bryggan.
Jag tror att hon flyttar till SF med honom.
-Ja. Det betvivlade jag aldrig. -Ja.
Du kommer att sakna dem. Det måste suga.
Ja, jag har aldrig varit ensam.
Jag har alltid varit rädd för den känslan.
När Belly och jag förlovade oss
sa hon att hon inte skulle åka till Paris.
Jag visste att hon verkligen ville det, men
hon gav upp det för min skull och jag lät henne göra det,
för att jag inte ville vara ensam.
Hur som helst… det blir bra att vara ensam.
Och du har ingen jobbig rumskamrat att stå ut med längre,
så det är bra.
Tyst. Du vet att jag kommer att sakna dig.
-Jaså? -Mycket.
Ja.
Och nu är jag arg för att jag inte…
Inte?
Det här…
Förlåt. Var det inte okej?
Kan du inte fatta att du kysser nepotismungen?
Jag fattar inte att nepotismungen kysser mig.
Hör upp, allihop.
Jag vill tacka er för att ni kom ikväll.
Jag älskade att laga mat åt er, många för första gången,
men inte sista, hoppas jag.
Förhoppningsvis inte.
-Skål. -Skål.
Skål.
Bra jobbat.
Bra tal.
Skål.
Det smakar så gott.
Okej.
Jere, kan vi prata lite?
Jag måste göra klart desserten.
Snälla?
Varför blev jag inte bjuden?
Du är väl arg för att jag slutade stötta dig.
Du tycker att jag är misslyckad. Det kanske jag var,
men inte nu längre.
Tror du att jag ser dig så?
Jag är så stolt över vad du gjorde ikväll.
Men jag är inte förvånad, jag har alltid vetat vad du kan göra.
Jag har alltid varit stolt. Jag trodde det var självklart.
Jag borde nog ha sagt det.
Jag är stolt.
Tack, pappa.
Okej.
Stanna inte inne för länge.
Folk vill se dig.
Ska bli.
God kväll.
Här är det.
Visst är det fint?
Titta på hur ljuset träffar vattnet.
Det är magiskt.
Det är det.
Vill du dansa med mig?
Minns du sist vi dansade?
På balen.
Inte min bästa stund.
Jag var en sån snorunge.
Jag hade föreställt mig den perfekta balfilmen…
Vi skulle dansa i flera timmar och sen
åka till hotellet och…
Älska?
Ja, Conrad. Ha sex.
Men istället…
Istället skrek jag åt dig i regnet
och stack därifrån som en liten fegis.
En minnesvärd bal.
Oförglömlig.
Nästan lika oförglömlig som när du sa åt mig att dra på mammas begravning.
Jag sa "dra åt helvete", inte "dra".
Det gör det mycket bättre.
Det känns som en evighet sen.
Ett tag,
höll dina brev mig uppe.
När jag kände mig ensam eller
hade hemlängtan…
Jag satt bara och läste dem.
Jag läste dem om och om igen.
Varför dröjde det innan du svarade mig?
Jag behövde gå vidare.
Jag behövde släppa det förflutna och
det gick inte om jag höll fast vid dig.
Har du gått vidare?
Följ med mig hem.
Jag vill göra det.
Jag drömmer om det här.
Dig.
Du vet, jag…
Vadå?
Jag brukade önska mig dig varje födelsedag.
Nu är du fast med mig för alltid.
Det är nog alla där hemma som säger grattis.
Ja.
Herregud, klockan är 4.00. När…
När måste du vara i Bryssel för konferensen?
Jag tänkte…
Första dagen är det intro och välkomstdrinkar. Jag kan hoppa det.
Jag åker ikväll.
Nej, du kan inte ändra dina planer för mig.
Så som att jag inte tänker ändra mina planer för dig.
Det ska du inte.
Okej, bra,
för jag har ett liv här.
Jag vet.
Jag förstår det.
Bra.
Vart ska du?
Jag måste kissa.
Jag vill inte få en uvi.
-Du går på läkarlinjen. Du fattar. -Ja.
Självklart.
Grattis på födelsedagen
Du borde delta första dagen.
När går nästa tåg?
Det första går kl. 5.00.
Men…
Vi kan äta frukost och jag hinner…
Nej, jag är inte hungrig, så…
Okej, jag tar det kl. 5.00.
Är allt okej?
Gjorde jag nåt?
Conrad… Vad tror du händer här?
Jag trodde att du och jag…
Du dyker upp vid min dörr,
oanmäld, på min födelsedag.
Vad var din plan?
Jag hade ingen plan.
Jag tänkte att…
Jag ville se dig.
-Jag ville säga att… -Säga vadå?
Jag älskar dig.
Och?
Och jag ville
veta om nån del av dig fortfarande älskar mig.
Älskar du mig inte längre?
Jag har alltid älskat dig.
Det är problemet.
Det är nog inget problem.
Hur ska vi veta om vi älskar varandra för att vi vill det
och inte för att nån sa det?
Tror du att jag älskar dig
för att när jag var sex år gammal
tyckte mamma att vi borde gifta oss?
Nej, det är inte…
Det är inte det jag menar.
Om din mamma inte blivit sjuk igen,
hade vi blivit ihop då?
Eller hade du åkt på fotbollslägret den sommaren?
Och aldrig lagt märke till mig igen.
Du vet… om vi inte förlorade Susannah,
skulle det
vara så stort för oss då?
Tänk om…
Du kanske bara älskar mig för att din mamma ville det
och sen dog hon.
Det är inte
därför jag älskar dig.
Jag har försökt med allt…
…för att inte älska dig för Jeres skull, för
att inte…
…dra ner dig i min sorg.
Jag har kämpat emot.
Långt före sommaren när min mamma blev sjuk.
Du har alltid varit speciell.
Jag har alltid brytt mig om dig,
och sen nån gång,
började jag se dig på ett annat sätt, och det skrämde mig
för jag ville inte
att nåt skulle förändras mellan oss,
men det jag känner för dig, Belly,
har inget med min mamma att göra.
Om vi sågs för första gången ikväll,
hade jag älskat dig.
Kom igen, Conrad.
Hur vet du det?
För jag har ändrat allt med mig
och det som aldrig förändras är att jag älskar dig.
Conrad, jag…
Jag önskar att jag var lika säker som du,
men det är jag inte.
Jag är ledsen.
Det är inte jag.
Jag ska försöka hinna med tåget.
Grattis, Belly.
Jag ville tro att jag har förändrats.
Att jag inte är samma tjej som då,
men jag är fortfarande hon och var den tjejen så dålig?
Hon följde sitt hjärta oavsett vad,
och trots alla sina misstag,
måste jag tro att hon är värd kärlek.
Jag älskar henne än.
Och jag älskar honom.
Jag har brunt hår och bruna ögon,
och jag kommer alltid att älska Conrad.
Conrad!
Taxi!
Conrad?
Är platsen upptagen?
Conrad,
jag väljer dig av egen fri vilja.
Om det finns oändliga världar,
väljer varje version av mig dig,
i varenda värld.
Jag älskar dig.
-Skål. -Skål.
Jag åkte inte dit det året.
Det hände senare.
Inget slår att komma hem
när man har varit borta väldigt länge.
Och precis som alltid,
rymde strandhuset en miljon löften om sommaren…
Och vad som kan ske.
JUL I PARIS
Stort tack för all kärlek ni har visat
The Summer I Turned Pretty alla år.
Vare sig du har följt Belly sen första boken eller via serien
är jag tacksam att Belly blev en del av dina somrar.
Vi lade ner våra hjärtan i serien
och vi är så tacksamma för att du har följt med oss på resan.
Vi kanske möts igen i Cousins. Fram till dess-
all min kärlek, Jenny
Undertexter: Lisa Olsson
Kreativ ledare Jeni Orimalade