Stephane.
Jsem Madeline.
Maddie?
Tak to stálo v tom dopisu.
Správně.
Jsem... Maddie.
Příjmením Schwartzová.
Viděl jsem to v novinách,
ale do toho dopisu jste to nenapsala.
Maddie mi přišlo takové osobnější.
Spíš jste myslela, že Poláci jsou nácci.
Ale já jsem adventista sedmého dne.
Následujeme přikázání šabat.
Dodržujete šabat i vy?
Ne.
Můj táta ho dodržoval vždycky.
I za války.
Váš táta byl voják?
Zdravotník.
Vojenskou službu odmítáme, nenosíme zbraně.
Kvůli čemu?
Protože Ježíš Kristus nepřišel na svět lidské životy ničit, ale zachraňovat.
A co životy dívenek?
Vyrozuměla jsem, že váš otec byl velmi oddaný víře.
Kde je teď?
Umřel, když mi bylo sedm.
- To mě mrzí. - Co to má být?
- Magnetofon. - Ne, já vím, co to je.
Nechci, abyste mě nahrávala.
Já myslel, že se mnou chcete mluvit, protože máme jisté pouto.
To chci.
Chtěla jsem. Vlastně pořád chci.
Ale pustili mě sem jen proto, že jsem řekla, že povedu rozhovor.
Takže si aspoň naškrábu pár poznámek,
ať to nevypadá, že tady něco kujeme.
Jo?
Cítíte tohle pouto i s jinými lidmi?
V poslední době ne.
Tohle pouto nedokážu navázat s nikým od doby, co jsem našla Tessie.
Jak jste to věděla?
Co?
Kde ji najít.
Asi to byla náhoda.
Proč jste tělo hodil do jezera?
Já ne.
A kdo?
V obchodě ten den byl kromě vás jeden černoch.
Kdo to je?
Stephane.
Navázat to pouto bude opravdu těžké.
Ale já vím, že jsme tu oba právě kvůli tomu, ne?
Půjde to fakt těžko, když mi neřeknete pravdu.
Ale lžete tady jen vy.
V čem?
Že jste ji tam hledala naslepo.
Máte pravdu.
Jak o tom místě víte?
Chodila jste tam s klukama.
- Chodím tam taky. - Proč?
Sledovat holky, jak se klukama nechávají osahávat.
Byla jsem tam taky.
- Pardon. - Naposledy jsem tam byla
- těsně před maturitou. - Omlouvám se.
Chodila jsem s jedním klukem.
Začal to být docela vážný vztah a on mě chtěl.
Můj plán byl počkat do svatby.
Předstírala jste, že jste nevinná.
Ale na tom nezáleží.
Když nedodržujete šabat, být pannou vás stejně nespasí.
Tessie šabat dodržovala, a zabil jste ji.
Já Tessie Durstovou nezabil.
A kdo teda?
Stephane.
Vím, jaký je před lidma předstírat nevinnost.
Myslel jsem si, že to je jediná cesta ke spáse.
A co ten názor změnilo?
Ježíš zemřel jako panic stejně jako já.
Nerozumím.
Ty pokusy.
Byl jsem panic, když jsem kvůli nim onemocněl.
Pokusy?
Nevinnost nikdy nevymizí pomalu.
Nýbrž náhle, rychle, násilně.
Nevinnost vymizí, když zjistíte, co je krutost.
Nejdřív krutost ostatních, pak ta vaše.
Udělalo by se vám špatně, kdybyste věděli, že byl blíž mé smrti než vy.
A jak blízko ke smrti by vás dovedl.
SNÁŘ
JAZZOVÝ BAR
BARVA
NA MOTIVY KNIHY OD LAURY LIPPMAN
ŽENA V JEZEŘE
Tak co?
„Operace Whitecoat.“
Co to sakra je?
Tajný vojenský program v marylandském Fort Detricku,
při kterém odpůrci vojenské služby nuceně pracují
na obraně USA proti biologickým zbraním.
Úžasný.
A kde mám sakra článek o Zawadzkiem?
To je on.
Reggie?
Zdálo se mi o černé dámě.
„Černá dáma značí ziskové investice, číslo 366.“
Do Vánoc budeš pryč, rozumíš?
Slyšíš?
Kleo?
Jdeme.
Myslíš, že když odejdeš, tak budeš čistá?
Reggie, nemám čas. Je mi špatně a vůbec mi nepomáháš.
Jestli chceš být čistá, uděláme to tady a spolu.
Slyšíš?
Nebo tě tady uvězním.
A ty krámy si vybal.
Styděla jsem se odjet.
Víc než to. Styděla jsem se, že jsem nikdy nikoho nemilovala tak,
jako vzpomínku na svého tátu.
Co bych byla zač, kdybych nevěřila, že se vrátí?
Hej.
Musíš mi slíbit,
že to, co dnes uděláme, zůstane mezi náma.
Jasný?
Mezi tebou, mnou a Bohem.
Jak se máš, Téčko?
Dobré ráno, máte zákazníka?
Ne, nikoho, ale Charlie už tu byl.
- Dobré ráno, paní Tatumová. - Jste Téčkova máma.
Jo.
Nemám ho na svědomí.
Já jenom sázím, takže se nemáme o čem bavit.
Teda pokud nechcete účes.
Ne, nosím paruky, ale snad si vyslechnete moji nabídku.
Dělám i paruky, drahá.
Říká se, že vlasy jsou ženskou chloubou.
Těžko se tomu věří, když s nimi zacházíme takhle.
Prosím vás, za to se přece stydět nemusíme.
- Dělám to pro dceru. - Jo?
Začala jsem na sestrách a teď se tím živím.
To je dobrý. Moc dobrý.
Určitě by se vám líbil vlastní salon.
Zníte jako chlap, co mele hovadiny.
Fakt?
Syn říkal, že sníte o salonu v Uptonu.
K čemu sny?
Spolupracujte se mnou, a salon si pořídíte.
Zde je 50 dolarů.
Na Štědrý den je vezmete a vsadíte na číslo 366. Ani o dolar navíc.
To je velká sázka.
Bez rizika.
S číslama se manipuluje?
To už jste určitě tušila.
No a? Taky nerozhlašuju, že Santa neexistuje. Co když mě budou podezírat?
Ukážete jim snář. Řeknete, že jste snila o černé paní.
Černá paní značí ziskové investice.
Tři, šest, šest?
Když vyhrajeme, necháte si 20 % a já ten zbytek.
V čem je háček, drahá?
Musíte mlčet.
Za 6 000 dolarů
budu ticho jako myš v kostele plným koček.
A až vyhrajeme, přesně tak to bude.
Tři myši na jedné lodi.
Když to někdo zjistí, všechny se utopíme.
Slečna Světlemodrá, jo?
Pravý jméno nepovíš?
- Stačí ti vědět, že děláme naši práci. - Co?
- Jo. - Naše práce je hlídkovat v ulicích.
Člověče, s tímhle nechci nic mít.
Jakmile se černoch vyšvihne, hned si nabrnkne bělošku.
Že, strážníku Platte?
Kam tím míříš?
Nejsi až tak nevinnej, brácho.
Chci vás seznámit.
- Gready. - Duke.
- Zdravím. - Moment.
- Co to je za druh? - Stichelbauti a Jansseni.
Uletí až 800 kilometrů, byli na závodě v Tennessee.
Skončili druzí. Doletí kamkoliv v Americe.
- Kamkoliv? - Jo.
Dolar padesát za kus.
- Duku. - Kruci!
Běžíme! Honem.
Sednout.
Platte!
Davisi!
Robert „Duke“ Buxton, podezřelý z pokusu o vraždu
senátorky Myrtle Summerové, byl postřelen, a už je stabilizovaný.
Strážník Davis byl zabit ve službě.
Podle policie konali tři muži spolu s černoškou, které je okolo 30 let.
Třetí komplic je stále na útěku.
Byla za tím politika?
Nevím, ale pravda vyjde najevo.
- O to se postará tento muž. - Davisův parťák.
Proč neodpráskli tohohle hajzla?
...strážník Ferdinand Platt,
který se brzy stane prvním černošským detektivem v oddělení vražd
- u baltimorské policie. - Stačilo.
Najděte toho třetího vola dřív než policie a přiveďte ho sem.
PODEZŘELÝ PROŠEL TAJNÝMI VLÁDNÍMI POKUSY
Doneseš mi prosím účet? A citronový koláč s sebou.
- Jo. - Díky.
Cedricku, čteš?
Noviny. Čteš noviny?
Ano, Madeline. Noviny čtu.
Tohle je můj článek. Napsala jsem ho já.
Je tam moje jméno.
No vážně.
Takže už si zařídíš vlastní telefon?
Haló? Star.
Proč ty lidi posíláte sem? Proč ne za Maddie?
Je podezřelý, neříkáme, že to udělal. Jen jsme vydali článek, vážená.
Hej! Pozor.
Je mi líto, pan Marshall už dnes nebude odpovídat na nic ohledně Whitecoatu.
Ale můžu vás přepojit na pana Bauera, který ten článek napsal.
Tady Bob Bauer.
Ne, fakta jsme si ověřili a...
No víte co?
Jestli ho to naštvalo, odvedli jsme dobrou práci.
Hele. Co to je?
Nejlepší citronový koláč.
Pro pana Marshalla. Spíš by ho měl koupit on vám.
Noviny mizí jak pára nad hrncem. Lidi myslí, že Zawadzkie možná není vrah.
Cvokaři to probírají v rádiu.
Podle Marshalla to je téma na týdny.
Díky, Betty. Můžu mu ho zanést?
Víte co? Nechte mi ho tady.
- To mi přijde riskantní. - Myslíte, že kradu?
Chci se ho optat, jestli se zamyslel na mými nápady.
Už nemusíte, protože jsem ho přesvědčil, že Zawadzkieho příběh nebyla jen náhoda,
což nebylo snadný.
- A jak to dopadlo? - Povedlo se.
A získala jste oficiální zaměstnání
v The Baltimore Star, a to od dnešního odpoledne.
Teda pokud nemáte na práci něco jiného.
Ne, nikde bych nebyla radši než právě v téhle redakci.
Redakci.
To ne, budete pomáhat Donu Heathovi s infolinkou.
Máte vlastní stůl a...
Tak se na mě nedívejte.
I Eddie Murrow musel někde začít.
Můj stůl je 20 kroků ode dveří pana Marshalla,
což je sakramentsky blíž než včera.
Není zač.
A dokonce vím, jak to oslavíme.
Čtvrtá řada.
Vánoční zápas Colts.
- Tomu žádná neodolá. - Díky, Bobe,
ale musím ten den strávit se synem.
- Paní Bauerová s vámi určitě půjde ráda. - Víte co?
Chci, abyste si vzala...
Běžte tam s tím šťastlivcem, s kterým to chcete oslavit.
- Bobe. Tkanička, Bobe. - No?
Ne, to ne...
- Dopředu... - Maddie.
Dostáváme 50 až 60 dotazů denně.
Někdy víc. Většinu můžete rovnou vyhodit. Neuvěříte, na jaký kraviny se lidi ptají.
Sloupek s dotazy znám, pane Heathe.
Znáte jen to, co otiskneme, paní Schwartzová.
Morgensternová.
- Byla tam chyba. - Morg...
Tak se jmenujete?
Ano, je to rodné příjmení.
Vždyť to je německy. Tak se vážně jmenujete?
Ano.
Tak fajn.
Otevřete úplně každej dopis, všechny si je přečtete
a vyberete čtyři nebo pět, které stojí za odpověď.
Ty pak napíšu já.
Až se to naučíte,
můžete psát ten zbytek, co nikdo nečte.
Máte psací stroj?
Nechám vám jeden poslat.
Zatím můžete začít tím, že mi uvaříte kafe.
Černý, tři cukry.
A pokud se vás zeptám, kolik jste tam dala, řeknete, že jen dva.
Reg.
Čekáme na tebe.
Hele... všechno to nasaj, protože jednou to tady bude úplně jiný.
Všechno skončí. I hudba na avenue.
To ale nedovolíme, ne?
Ne?
Protože Russ mi řekl, žes tam s tou obálkou poslal Kleo.
Myslel jsem, že mě sledují.
Kdo?
Policajti.
To ráno, co zabili Tessie, jsem byl v tom zverimexu.
- Poslals ji bez mýho svolení. - Já nechtěl, abyste byl podezřelý.
- Nic jsem jí neřekl. - To už je teď fuk, ne?
Ti dva šašci, který chytili policajti, ji můžou prásknout.
Odvez prachy do Pimlica a zajisti, aby Kleo přišla na tu vánoční benefici.
- Chci, aby tam byla. - To bude Štědrý den.
Vždyť tam budou její děcka.
Tak to budeme mít velkou, šťastnou rodinnou fotku.
A pak...
víš, co máš udělat, hochu.
Víš, když chtěl Bůh prověřit Abrahámovu víru,
nakázal mu, aby obětoval to nejcennější.
Vlastního syna.
Toho syna mohl zachránit jedině anděl milosrdenství.
Ale jestli bude Kleo na Vánoce ještě dýchat...
žádný anděl nebude dostatečně milosrdný, aby tě zachránil.
Rozumíš?
Ukliď ten bordel.
Reggie.
Hej.
Seber se.
Na to, že se furt stěhuju,
s sebou tahám plno krámů, co?
Končím, Leo. Končím.
Končím, bejby. Končím.
Vezmi si to. Já to nechci.
- Dobře. Tak jo. - Končím, Kleo.
Pláchnu a...
Odejdu. Budu svobodná.
Takhle odejít nemůžeš. Podívej se na sebe. Potřebuješ pomoc.
Tak odejdi se mnou.
Nemůžu, Doro.
Vím, co máš v plánu.
Reggie mi to řekl.
Co když tě Shell chytí?
Dobře. A co bude s Teddym?
- Nevím. - A s Lionelem?
Ještě to nemám promyšlený, Doro. Prostě nevím.
Tak co? Shrábneš ty prachy a všechny opustíš jako tvůj táta?
Možná.
Tohle jsem ti nikdy neřekla, ale...
pořád doufám, že se mnou začneš vystupovat.
Hele.
Paříž volá.
Pojeď se mnou.
Najdu tě.
Vždycky tě nějak najdu. Ne?
Opatruj se. Slib mi to.
Budu.
Říkal jsem, ať máš zavřený okna.
Jsi v pořádku?
Jo.
Vím, co se stalo Davisovi.
Co se stalo?
Říkalas, že to víš.
Nechci se o tom moc bavit.
Chápu.
Ale dokázals to.
Jsi první černoch v Baltimoru, co vyšetřuje vraždy.
Jak ses měla?
Promiň.
Díváš se na novou slečnu Infolinku.
Slečnu Infolinku?
Je ze mě zaměstnankyně novin The Baltimore Star.
Říká se, že dlouhá cesta začíná jediným krokem,
a já myslím, že ta moje začíná říznutím se o papír.
- Slečna Infolinka. - Ano.
Ukaž.
Jo, řízla ses o papír.
Máš velice riskantní povolání,
slečno Infolinko, ale otevírat obálky musí jít i bezpečněji.
Díky.
Měli bychom oslavit novou práci.
Právě se stalo, ne?
To je hezký.
Protože si nemusíme povídat?
Toho se nebojím.
Tak mi řekni, co se stalo.
Mohl bych, ale ty bys to třeba nějak využila.
K čemu?
Takže, jak by Madeline Morgensternová mohla využít to, co řeknu?
Už vím. Mohla by...
Mohla by se pokusit předat informace novináři, kterého sotva zná.
Ptám se jen proto, že chci vědět, k čemu tam došlo.
Někdy to člověk neví přesně.
Nevěříš mi.
Věřím, že jsi taková, jaká jsi.
Ale se svými pocity se mi svěřit nechceš.
Mám pocit, že umřel, protože jsem měl velký ambice.
Nebyl to můj kamarád, ale parťák.
- Určitě jsi neudělal nic špatně. - Poslyš, můžeme se o tom dál nebavit?
Udělalas někdy něco špatnýho?
Lhala jsem o tom prstenu.
Bylo to kvůli poj...
- Ale ne. - Co?
Víš, že to už vím, Maddie. Vždyť to víš.
- Vážně? - Jo, víš to.
Můj manžel neví, že nebyl první, s kým jsem se vyspala.
A já jsem kolikátej?
Třetí.
Ale vlastně první, když se zamyslíš, ne?
A nejskromnější.
A nadevše nejupřímnější.
Čím sis dnes myla vlasy?
To je sprej, aby se nekadeřily.
Znám jednu ženu...
- Určitě plno. - Kadeřnici.
Vyžehlí ti je, ať nemusíš používat sprej.
To abych se vám líbila, pane detektive.
To je dobrý.
Pan detektiv.
- Ano, pane detektive. - Řekni to znovu.
Pane detektive.
Rád bych se podíval na vaše jiné partie, slečno Infolinko.
Nebo mám koukat na vlasy?
- Ne. - Aha, takže chceš, abych koukal na vlasy.
- Ne. - Mám přestat?
Nepřestávej.
- A teď? - Ne.
Ne.
Ne, Allane, přestaň.
Chci si tě osahat.
Přestaň.
Allane, přestaň!
- Ostatním klukům to neříkáš. - Nikdo jinej není.
Udělám ti dobře, když mi dáš šanci.
Prostě...
Hele, udělej se o šaty.
Udělej se radši o šaty.
Baví tě fotbal?
Jen když vyhrávají Colts.
Mám pár lístků na sobotní vánoční zápas.
Můžeme se tam setkat a předstírat, že se neznáme.
Lákavá nabídka,
ale je na to zákon a já ho musím dodržet.
Chtěla bych s tebou prostě někam jít.
Přijde mi, že jsme pořád zavření tady.
Kdyby nás někdo nahlásil, půjdeme sedět.
- Vezmou ti syna. - Dobře vychovaný syn
v dospělosti nechce s matkou nic mít.
Ne, to určitě není pravda.
To okno si nech zavřený.
Bolelo by tě, kdybys věděla, že jsem mohla mít Ferdieho Platta?
Nemyslím si.
Chtělas můj příběh víc, než tě zajímal on.
On si myslel, že to s tebou vyhrál,
ale stejně jako já vsadil na nesprávný sen.
Jsi připravená?
- Jo. - Změna plánu.
Zadarmo to neudělám. Chci podíl, než se vypaříš.
Kde se sejdeme?
V parku. O půlnoci. Abych dostal, co mi patří.
Taky mám sny, Kleo.
ŠTĚDRÝ DEN
„Hoffman.“
- Honem. - Jedna minuta.
Sázky uzavřeny.
Poslední kolo. Rychle.
Haló? Cože?
Dobře, děkuju.
Nechci ho.
Určitě?
Sluší ti.
Od toho chlapa nechci nic.
Určitě jsi naštvaná na Shella?
Nezačínej s tím.
Když táta odešel, dlouhý měsíce jsi nevylezla z postele.
Nemohla ses hýbat. Ani mluvit.
Nejedlas jídlo, co jsem ti nosila.
Zpívala jsem ti a četla, ale ty jsi neposlouchala.
Úplně jsi mě ignorovala.
Potřebovala jsem tě, mami.
Abys mi řekla, že to nebyla moje vina.
Pořád nedokážeš říct, že není má vina, že odešel.
Není to ničí chyba.
Naše kroky řídí Bůh.
Veselé Vánoce, mami.
Co se děje, holčičko?
- Veselé Vánoce. - Pověz.
To byl táta!
Tati!
- Santa donesl dárky. - Slappy „Černej“ Johnson.
Copak se děje, miláčku?
Co to máš prosím tě na sobě?
- Večer mám vystoupení, mámo. - Nejsem tvoje máma.
Slappy, nechci, abys sem chodil oblečenej jako pasák.
- Přesně. - Nechci vás urazit.
Vidíte mě neradi, ale něco pro vás mám.
A co?
Makarony se sýrem. Vím, že kapustu rádi nemáte.
- Sem s žádnýma makaronama nelez. - No tak, Mervo.
Když už je přinesl, je škoda to vyhodit.
- Já si je vezmu, díky. - Díky.
- Víte co... - Isaiahu?
- Makarony se sýrem. - Pojď si hrát.
Sluší ti to.
Chybělas mi.
Milton pozdě nechodí. Kde je?
„Milton“ nepřijde.
Proč by měl přijít?
Co to máš sakra za účes?
Zkouším něco novýho.
Tobě to ještě nestačilo?
Sethe.
VESELOU CHANUKU
Zapálili jsme svíčky,
- abychom si připomněli... - Už tě nechci ani vidět.
...a abychom své nejtemnější chvíle využili
pro dobro ostatních.
Amen.
- Jídlo? - Veselou Chanuku, Maddie.
I vám, Ethyl a Rose.
Všichni mluví o tvém článku. Blahopřeju.
- Díky. - Tvoje jméno bylo těžké najít.
Příště to bude snazší.
A použiju Morgensternová, svoje rodné... Vlastně mámino příjmení.
Ale moje příjmení je přece příjmení mého muže.
Nemůže být pravda, co ten chlap tvrdil.
Podle Sama by naše armáda Američany neohrozila.
Co si myslíte vy?
- Já? - Jo, co si myslíš?
Já ti to povím.
Myslím, žes vždycky stála o publicitu, že?
- Allane. - A hodlala jsi toho dosáhnout jakkoliv.
I když to znamenalo vyjádřit soucit vrahovi, co mi vzal dceru.
- Allane... - Ticho. Moje jméno neříkej.
Moje jméno už nikdy neříkej!
Ani jméno nikoho z pozůstalých členů mé rodiny!
Měla bys mít trochu slušnosti a odejít.
- Promiň. - Odejdi!
Promiň.
Ale nikam nepůjdu.
A snad zjistíš, že ji beru tak, jako by to bylo moje vlastní dítě,
a nebudu v klidu, dokud nezjistím pravdu.
Ale my už pravdu známe, Maddie.
Znají ji všichni.
Snažíš se zachránit své ztracené sny
pomocí těla mé zesnulé dcery.
Taková drzost!
Ten si tě podal, co?
Nic jsi neřekla, mami. Ani ty, Sethe.
Co jsem měl říkat? Jsem na jeho straně.
Omluvte mě, dámy, ale chladne mi jídlo
a doma se teď moc nevaří.
Takže...
veselou Chanuku.
Sethe?
Do prdele!
K čemu ten kufr?
Je to dárek pro Doru.
Odjede odtud a...
Taky mám dárek.
Opravdu?
Teplou sušenku. Dáš si?
Proč je teplá?
Seděl jsem na ní.
- Je vlhká, tak není rozlámaná. - Že se ptám.
- Nejlepší. - Nikdy mi nic nedáváš.
Jsou Vánoce.
- Jednou jsem ti koupil kalhotky. - Který?
Ty bez rozkroku.
Roztáhneš nohy a „bonsoir“.
„To jsem já.“
Zase budu vystupovat na avenue.
Jo, stálý účinkující v Red Fox Lounge.
Dostal jsem práci, Kleo.
Vrátíš se domů, nebo ne?
Určitě to chceš?
Ale no tak.
Musím ti chybět.
Ne víc než kluci.
Dobře.
Můžou přijít taky.
Co je?
Jsem spokojená.
Pověz Doře, že kdo se směje, nemůže brečet.
Ferdie?
Kdo je Ferdie?
Jeden policista.
Tenhle policista?
Ano, bude tu co nevidět.
Žijete s černochem?
Vy jste žádné pouto se mnou necítila.
Akorát jste chtěla můj příběh.
Ne! To nedělejte! To nedělejte!
Proč se mě bojíte?
- Nebojím. - Kvůli tomuhle?
To jsem si vzal jen proto, abych otevřel vaše protipožární okno,
ale nechala jste ho otevřené, tak jsem to nepoužil.
To nic.
Odpouštím vám.
Každý občas udělá chybu.
Jsme slabí a chybujeme.
Ne.
To nic. Odpouštím vám.
Odpouštím vám.
Odpouštím vám, Maddie.
Odpouštím vám.
Odpouštíte i vy mně?
Ano, odpouštím vám, Stephane.
Je to snazší, že?
Co?
Odpustit druhým než sami sobě.
Jak to?
Nevím.
Možná proto nás Bůh seznámil.
Doufal jsem, že spolu někam odjedeme.
Ale to bylo asi dost naivní, že?
Je mi líto, Stephane.
Je zima.
Tohle je mi velký, ale zahřeje vás to.
- To je Ferdieho? - Ne.
Nechci, aby máma věděla, že jsem za vámi šel.
Neměla by pro to pochopení.
Vaše tajemství udržím.
A vy to moje.
- Ohledně Ferdieho? - Jo.
Sbohem, Maddie.
Jsem otrokem hříchu. Čekám, až Kristus
povstane z mrtvých a bude mým průvodcem!
Překlad titulků: Karel Himmer