Стефане.
Я Медлін.
Медді?
Так ви написали в листі.
Правильно.
Я Медді.
Ваше прізвище – Шварц.
Я бачив у газеті,
але в листі ви його не вказали.
Я подумала, що Медді звучатиме людяніше.
Або ви подумали, що всі поляки – нацисти.
Але я – адвентист сьомого дня.
Ми виконуємо заповідь про суботу.
А ви дотримуєтеся суботи?
Ні.
Мій батько завжди дотримувався.
Навіть під час війни.
Ваш батько був солдатом?
Медиком.
Ми відмовляємося від служби. Не беремо в руки зброю.
А чому?
Бо Ісус Христос прийшов у цей світ
не знищувати життя людей, а спасти їх.
А життя маленьких дівчаток?
Кажете, ваш батько був глибоко віруючою людиною.
Де він тепер?
Помер, як мені було сім років.
- Щиро співчуваю. - Що це?
- Диктофон. - Я знаю, що це таке.
Я не хочу, щоб мене записували.
Ви ж наче хотіли поговорити, бо відчували звʼязок між нами.
Я відчуваю.
Я відчувала. Тобто й досі.
Мені дозволили прийти лише за умови, що я візьму інтервʼю.
Я накидаю кілька думок,
щоб не здавалося, що ми замишляємо погане.
Згода?
Ви відчуваєте звʼязок з іншими людьми?
Останнім часом – ні.
Я почуваюся відрізаною від усіх, відколи знайшла тіло Тессі.
А як ви знали?
Що знала?
Де її шукати.
Мабуть, випадково.
Чому ви залишили тіло в озері?
Це не я.
А хто?
У крамниці того дня з вами був кольоровий.
Хто він?
Стефане.
Нам буде дуже важко спілкуватися.
А я знаю – ми обоє тут для того, щоб поспілкуватися, правда ж?
Буде дуже важко, якщо ви не розкажете мені хоч якусь правду.
Але брешете тут ви.
Про що?
Що ви суто випадково знали, де її шукати.
Ваша правда.
Правда.
Як ви знали те місце?
Ви туди ходили з хлопцями.
- Я теж туди ходжу. - Для чого?
Дивитися на дівчат, які дозволяють хлопцям себе торкатися.
Колись я була така дівчина.
- Вибачте. - Востаннє я там була...
- Перед випускним у школі. - Вибачте.
Я зустрічалася з хлопцем.
Між нами все було серйозно, він хотів статевих стосунків.
А я хотіла зберегти себе.
Ви мусили прикидатися невинною.
Але ж це не має значення.
Якщо ви не дотримуєтеся суботи, то цнота вас не спасе.
Тессі дотримувалася суботи, а ви все одно її вбили.
Я не вбивав Тессі Дерст.
А хто її вбив?
Стефане.
Я знаю, як це – вдавати невинного перед іншими людьми.
Раніше я думав, що це єдиний шлях до спасіння.
А чому передумали?
Ісус помер цнотливим, і я теж.
Не розумію.
Експерименти.
Я був незайманий, коли мене заразили.
Експерименти?
Невинність ніколи не покидає повільно.
Вона йде раптово, навально, ґвалтовно.
Невинність покидає тебе, коли відкриваєш жорстокість.
Спочатку в інших, потім – у собі.
Тебе б знудило, якби дізналася,
що він був ближче до моєї смерті, ніж будеш ти.
І як близько він підведе тебе до твоєї смерті.
СПРАВЖНІЙ СОННИК
ДЖАЗ-БАР СИНІЙ ПТАХ
ЗА РОМАНОМ ЛОРИ ЛІППМАН
ЛЕДІ В ОЗЕРІ
Ну?
«Операція "Білий халат"».
Що це таке?
Діюча таємна військова програма у Форт-Детріку, Мериленд,
де релігійних відмовників використовують як морських свинок,
для захисту США від біологічної зброї.
Чарівно.
А де, чорт забирай, мій сюжет про Завадскі?
Ви на нього дивитеся.
Реджі?
Уночі мені снилася темна леді.
«Темна леді означає вигідні капіталовкладення. 366».
Щоб уранці на Різдво тебе не було, зрозуміла?
Чула мене?
Клео?
Ідемо.
Думаєш, поїдеш – і завʼяжеш?
Реджі, я не маю часу. Мене нудить, а ти не допомагаєш.
Хочеш завʼязати? Завʼязуй тут, зі мною.
Зрозуміла?
Або я тебе сам замкну.
Розпаковуй манаття.
Медді, мені було соромно їхати.
Але ще більше було соромно, що я нікого й ніколи так не любила,
як спогади про свого батька.
Ким я буду, якщо перестану чекати його повернення?
Стій, стій.
Ти маєш мені пообіцяти.
Про те, що ми сьогодні зробимо, більше ніхто знати не повинен.
Згода?
Тільки ти, я і Бог.
Як справи, Тімен?
Раночку, місіс Тейтум. Когось стрижете?
Ні, перерва між клієнтами, але Чарлі вже заходив...
Доброго ранку, місіс Тейтум.
Тіменова мама.
Так.
Я за нього не відповідаю.
Я просто роблю ставки, тому нема про що говорити.
Хіба що ви прийшли підстригтися.
Ні. Я ношу перуку,
але я до вас зі своєю пропозицією.
А я й перуки роблю.
Знаєте, як кажуть? Волосся жінки – вінець її слави.
Іноді ми немилосердно мучимо свої вінці.
Я вас прошу. Робота з волоссям – не ганьба.
- Я працюю заради донечки. - Так?
Ага. Почала з сестер, а тепер заробляю собі цим на хліб.
Хліб – це добре. Дуже добре.
Було б непогано відкрити свій салон.
Якісь нісенітниці ви городите, їй-богу.
Справді?
Син каже, ви мрієте відкрити салон в Аптоні.
Та що з тих мрій?
Якщо поможете мені, у вас буде свій салон.
Тут 50 доларів.
У вечір Різдва берете і ставите всю суму на 366. Ані долара більше.
Це велика ставка.
Це не ставка.
Тобто з числами махлюють?
У глибині душі ви напевно вже знаєте.
Я ж не розказую дітям, що Санти не існує.
А якщо прийдуть з питаннями?
Покажете на свій сонник.
Скажете, що наснилася темна леді.
Темна леді означає вигідні капіталовкладення.
Три, шість, шість?
Коли виграємо, ваші 20%, а я забираю решту.
А в чому хитрість, золотко?
Ваше мовчання.
За шість тисяч доларів
я мовчатиму, як миша в церкві, де повно котів.
Вигравши, мишами й станемо.
Три мишки в одному човні.
Хтось дізнається – всі потонемо.
Міс Блакитне Пальто?
- Не скажеш, як її звати? - Усе, що тобі треба знати...
Ми виконуємо свою роботу, ясно?
Роботу?
- Нашу роботу. - Наша робота – патрулювати вулиці.
Чорт, я на таке не підписувався.
Ага.
Щоб піднятись у цьому світі,
чорний першим ділом повинен знюхатися з білою.
Правда ж, полісмене Платт?
Це ти до чого?
Може, ти не такий невинний, як думаєш.
Це той брат, за якого я казав.
- Ґріді. - Дюк.
- Привіт, Дюк. - Стоп.
Який родовід у птахів?
Є штіхельбаути. Є янсени.
На перегонах літають на 500 миль, я з Теннессі запускав.
Прийшов другий.
Везіть будь-куди в Америці.
- Будь-куди? - Так.
Півтора долара за штуку.
- Дюк. - Чорт!
- Гей! - Ага.
Давай! Швидше.
Сядь.
Платт!
Девіс!
Роберт «Дюк» Бакстон, підозрюваний у замаху на вбивство
сенатора Міртл Саммер, дістав вогнепальне поранення, але в стабільному стані.
Полісмен Персі Девіс загинув при виконанні.
Поліція Балтимора вважає, що троє чоловіків діяли спільно з негритянкою,
віком від 30 до 40 років.
Підозрюваний третій співучасник і досі на волі.
Місіс Саммер, це політичний напад?
Не знаю, але правда зрештою випливе.
- Як довів цей чоловік. - Це напарник Девіса.
Чому завалили не цього гівнюка?
...полісмен Фердинанд Платт,
який стане першим темношкірим детективом у відділі вбивств
- поліції Балтимора. - Наслухався вже.
Знайди третього недоноска раніше, ніж поліція, і привези сюди.
ПІДОЗРЮВАНИЙ У СПРАВІ ДЕРСТ – ОБ'ЄКТ ТАЄМНИХ ДОСЛІДІВ
Можна мені рахунок? І лимонний пиріг з собою.
- Так. - Дякую.
Седріку, ви читаєте?
Новини. Я мала на увазі новини.
Так, Медлін. Я читаю новини.
Це моя стаття. Я її написала.
Ось моє імʼя-прізвище.
Справді ви.
Тобто скоро у вас буде свій телефон?
Алло. «Star».
Нащо мені ці люди?
Пошліть їх до Медді Морґенштерн.
Він підозрюваний. Ми не писали, що винен.
Леді, це просто стаття.
Гей! Обережно.
Вибачте, містер Маршалл сьогодні більше не відповідає на дзвінки
з приводу білих халатів.
Але я можу направити вас до містера Бауера, автора статті.
Боб Бауер, слухаю.
Факти було перевірено, і...
Знаєте що?
Якщо він лютує, значить, ми щось робимо правильно.
Привіт. А це що?
Найкращий лимонний пиріг у місті.
Для містера Маршалла. Це Маршалл повинен вас пригощати.
Газети розлітаються, як гарячі пиріжки.
Люди вже не впевнені, що Завадскі винен.
Найкращі психіатри сперечаються на радіо.
Маршалл каже, це матеріал на кілька тижнів.
Дякую, Бетті. Можна йому віднести?
А знаєте що? Залишайте мені.
Це ризиковано.
По-вашому, я брехло?
Я хотіла його спитати, чи обдумав він моє прохання.
У цьому немає потреби,
бо я мусив його переконувати, що стаття про Завадскі – не випадковість,
а це було нелегко.
- І? - Але переконав.
І вас офіційно працевлаштовано
у газету «The Baltimore Star» від сьогоднішнього полудня.
Якщо вам, звісно, не треба ще кудись.
Ні. Я більш ніде не хочу бути, тільки в цій редакції.
У редакції.
Ні. Ви будете асистенткою Дона Гіта в колонці допомоги.
У вас тепер є свій стіл і...
Не дивіться на мене так.
Навіть Едді Марроу з чогось починав.
Мій стіл – за 20 кроків від дверей містера Маршалла,
а це набагато ближче, ніж було ще вчора.
Не дякуйте.
І я знаю, як можна відсвяткувати.
Четвертий ряд.
Різдвяний матч «Колтс».
- Яка жінка відмовиться? - Дякую, Боб,
але я маю провести день з сином.
А місіс Бауер напевно залюбки піде.
Знаєте...
Тоді візьміть ці квитки...
І сходіть
з тим щасливчиком, з яким хочете відсвяткувати.
- Боб. Шнурок розвʼязався. - Що?
Не треба...
- Спереду... - Медді.
У нас 50–60 звернень щодня.
Іноді більше. Основну масу викидаємо відразу.
Не уявляєте, про яку дурню питають люди.
Я знаю колонку допомоги, містере Гіт.
Ви знаєте тільки те, що ми публікуємо, місіс Шварц.
Морґенштерн.
- Це... Друкарська помилка. - Морґ...
Ваше прізвище Морґенштерн?
Так. Дівоче.
Морґенштерн? Воно ж німецьке. Це ваше справжнє прізвище?
Так.
Пощастило ж вам.
Будете розпечатувати кожен конверт
і все читати,
а потім вибирати чотири-пʼять питань, вартих відповіді.
Відповіді пишу я.
А коли набʼєте руку,
зможете писати решту, їх усе одно ніхто не читає.
Є друкарська машинка?
Я скажу, щоб вам надіслали.
А доти почніть з того, що принесіть мені кави.
Чорна, три цукру.
А якщо я спитаю, скільки поклали,
відповідайте: «Дві».
Редж.
Ми на тебе чекали.
Гей. Милуйся цим усім, бо одного дня все зміниться.
Усе скінчиться. Навіть музика на авеню.
Ми цього не допустимо, правда?
Не допустимо?
Бо мій друзяка Расс тут каже, ти відправив Клео з замовленням.
Я думав, що за мною стежать, бос.
Хто?
Поліція.
Я був у крамниці з рибками в той день, коли вбили білу дівчинку.
І ти послав Клео, не спитавши?
Я хотів відвернути увагу від вас...
- Я нічого їй не казав. - Тепер це не має значення, правда?
Ті двоє клоунів, яких узяла поліція, її впізнають.
Завези гроші в Пімліко
і зроби так, щоб Клео була на різдвяній роздачі подарунків.
Мені це потрібно.
Бос, це ж вечір Різдва.
Там будуть її діти. Що ви.
Ну, доведеться зробити фото великої щасливої сімʼї.
А потім...
ти знаєш, що робити, хлопче.
Розумієш, коли Бог хотів випробувати Авраама,
то наказав пожертвувати тим, що він любить найдужче на світі.
Рідним сином.
І врятував того хлопчика лише янгол милосердя.
Але якщо Клео ще дихатиме вранці на Різдво...
хлопче, у жодного янгола не буде стільки милосердя, щоб урятувати тебе.
Ти це розумієш?
Прибери за собою.
Реджі.
Гей.
Зосередься.
Як на таку рухливу дівчину,
я тягаю за собою багато мотлоху.
Але з мене годі, Лео. Годі.
Дістало, мала. Дістало.
Забери. Забирай, забирай. Мені воно не треба.
- Я беру. Забираю. - Я завʼязала, Клео.
Я пропотію і буду...
Я поїду. Я буду вільна.
Не можна їхати в такому стані.
Подивися на себе. Тобі потрібна допомога.
То їдь зі мною.
Доро, я не можу.
Я знаю, що ти задумала.
Реджі розказав.
А що ти робитимеш, якщо Шелл спіймає?
А ще. Як же Тедді?
- Не знаю. - А Лайонел?
Доро, я ще не маю всіх відповідей. Я не знаю.
То що ти зробиш? Забереш гроші
і всіх покинеш, як твій тато?
Можливо.
Я тобі ніколи цього не казала, але...
я не перестаю надіятися що ти вийдеш зі мною на сцену.
Глянь на мене.
Париж кличе.
Їдь зі мною.
Я тебе знайду.
Я завжди тебе знаходжу. Так?
Бережи себе. Обіцяєш берегти себе?
Я буду в безпеці.
Я ж тобі казав, заблокуй вікно.
У тебе все добре?
Так.
Я бачила в новинах про Девіса.
Як це сталося?
Ти ж кажеш, що бачила.
Я не хочу вдаватися в деталі.
Добре.
А ти прорвався.
Перший темношкірий детектив відділу вбивств у Балтиморі.
Як твої справи?
Мені прикро.
Перед тобою – нова міс Колонка Допомоги.
Міс Колонка Допомоги?
Мене взяли на роботу в «Baltimore Star».
У когось тисячомильна подорож починається з першого кроку,
а у мене – з порізу папером.
- Міс Колонка Допомоги. - Так.
Покажи.
Це точно поріз папером.
З усією повагою до загроз твоєї професії...
міс Колонка Допомоги, розпечатувати конверти можна й обережніше.
Дякую.
Треба відсвяткувати нові посади.
Ми щойно відсвяткували.
Так приємно.
Приємно, бо не треба розмовляти?
Я не боюся розмов.
То чому не розказуєш, що сталося?
Розказав би, якби не думав, що ти використаєш мої слова.
Для чого?
Дай подумаю. Як Медлін Морґенштерн може використати мої слова?
Так, вона...
може передати інформацію газетяреві, з яким недавно познайомилася.
Я запитую, бо цікавлюся, що з тобою сталося.
Іноді важко розібрати.
Ти мені не довіряєш.
Ні. Я вірю, що ти – це ти.
Ти не ділишся зі мною почуттями.
Я почуваю, що через мої амбіції загинула людина.
Нехай не мій друг, але мій напарник.
Ти не зробив нічого поганого.
Ми можемо закрити цю тему? Будь ласка.
А ти робила в житті щось погане?
Я збрехала про каблучку.
Заради страхо...
- Ні. - Що?
Ти знала, що я про це знаю.
Ти знала.
- Серйозно? - Так, ти знала.
Мій чоловік не знає, що він не перший, з ким я спала.
А я на якому місці?
Третій.
А якщо добре подумати, то перший, правильно?
І найскромніший.
Спершу чесність, потім скромність.
Жінко, чим ти набризкала волосся?
Це лак, від пухнастості.
Я знаю одну жінку...
- І не одну, напевно. - Перукарку.
Вона може розрівняти прасочкою, щоб ти не поливала так рясно.
Я бризкаю, щоб вам подобатися, містере детектив.
Це добре.
Містер детектив.
- Так, містер детектив. - Скажи ще раз.
Містер детектив. Містер детектив.
Краще я займуся іншими частинами вашого тіла, місіс Колонка Допомоги.
Зупинитись і дивитися на волосся?
- Ні. - Ясно.
Ти хочеш, щоб я дивився на волосся.
- Ні. - Зупинитися тут?
Не зупиняйся.
- А може, тут? - Ні.
Ні.
Ні. Аллане, зупинися.
Дай погладити, хоч хвилину.
Не треба.
Аллане, перестань!
Іншим ти так не кажеш.
Немає ніяких інших.
Я теж зроблю тобі приємно, якщо дозволиш.
Ти...
Давай через сукню.
Спробуй тертись об сукню.
Ти любиш футбол?
Якщо «Колтс» виграють, то люблю.
У мене є два квитки на різдвяний матч у суботу.
Подумала: можемо зустрітися там і вдати, що не знайомі.
Дуже гарна пропозиція,
але таке заборонено законом,
а я давав присягу.
Я просто хочу з тобою кудись ходити.
Таке враження, що ми в цій квартирі під замком.
Якщо хтось донесе, нас обох посадять.
- Візьми сина. - Добре виховані хлопці
виростають юнаками, які не хочуть мати з мамою нічого спільного.
Не може такого бути.
Завжди замикай вікно.
Чи заболіло б у тебе серце, якби ти знала, що Ферді Платт міг бути моїм?
Думаю, що ні.
Моя історія цікавила тебе більше, ніж він.
Він думав, що ти – його виграшне число,
але як і я, він зробив ставку не на той сон.
У тебе все готово?
- Так. - Я передумав.
Моя участь більше не безплатна. Віддаси мою частку, а тоді зникай.
Назви місце.
У парку опівночі, принось те, що належить мені.
У мене теж є мрії, Клео.
ВЕЧІР РІЗДВА
МЕДЛІН МОР ГОФФМАН-СТ., 718, БАЛТИМОР, МЕРИЛЕНД
«Гоффман».
- Усе. Вперед. - Хвилинку.
Ставок більше немає.
Останнє коло. Вперед.
Алло. Що?
Добре. Дякую.
Не треба мені.
Точно?
Тобі личить.
Не треба нічого від тієї людини.
А ти точно злишся на Шелла?
Будь ласка, не починай.
Памʼятаєш, коли тато пішов, ти місяцями не вставала з ліжка.
Не могла рухатися. Розмовляти.
Я приносила тобі їжу, ти не їла.
Співала тобі пісні. Читала казки, але ти не слухала.
Ти не звертала на мене уваги.
Мамо, ти була мені потрібна.
Щоб сказала, що не я в тому винна.
Ти й досі не можеш мені сказати, що не я винна у його втечі.
Ніхто в цьому не винен.
Бог показує шлях.
З Різдвом тебе, мамо.
Дитинко, що сталося?
- З Різдвом. - Не мовчи.
Це тато!
Татко!
Санта приніс подарунки.
Слеппі «Темний» Джонсон...
Хо-хо-хо! Кицю, що таке?
Що ти на себе напʼяв?
Мамо, в мене сьогодні виступ.
Я тобі не мама.
Слеппі, в моєму домі заборонено вдягатись як сутенер.
- Точно. - Я нікого не хотів образити.
Знаю, я вам тут не потрібний, але я вам щось приніс.
Що це?
Макарони з сиром.
Я знаю, ви не любите гризти суху зелень.
Ні. У цей дім не можна приносити
- макарони з сиром. - Ну, Мерво,
раз уже він приніс, не викидати ж.
- Я візьму, Слеппі. Дякую. - Дякую.
- Знаєте... - Ісає!
Макарони з сиром, Мерво.
Пограйся з нами.
Яка ти.
Я скучив.
Мілтон нетипово спізнюється. Де він?
Мілтон не прийде.
А навіщо Мілтонові приходити?
Що ти зробила з волоссям?
Спробувала щось поміняти.
Хіба ти не достатньо вже напробувала?
Сет...
ЩАСЛИВОЇ ХАНУКИ
Запалюємо свічки
- у памʼять про диво Хануки... - Більше не хочу тебе бачити.
...щоб згадати наше тріумфальне вміння – найчорніші часи
обертати на користь іншим.
Амінь.
- Як почати їсти? - Щасливої Хануки, Медді.
Щасливої Хануки, Етиль, Розо.
Медді, всі говорять про твою статтю. Мазл.
- Дякую. - Твоє імʼя важкувато було знайти.
Наступного разу буде легше.
Надалі я буду Морґенштерн, під дівочим...
Це прізвище моєї матері.
Материне прізвище – це прізвище чоловіка, так?
Усе, що він наговорив, – це ж неправда?
Сем думає, що наша армія нізащо б не загрожувала громадянам США.
А ти як думаєш?
- Я? - Так. Що думаєш ти?
Я скажу, що я думаю.
Медді Морґенштерн завжди хотіла, щоб її імʼя було в газетах.
Аллане...
І ладна була на все, аби туди потрапити.
Навіть тиснути на жалість
до вбивці, який забрав у мене дочку.
- Аллане, а ми можемо... - Мовчи. Не кажи мого імені.
Більше ніколи не називай!
Не називай імені жодного живого члена моєї сімʼї.
Май хоч крихту пристойності, йди звідси.
- Вибач... - Іди звідси!
Вибач.
Я нікуди не піду.
І надіюся, ти зрозумієш, що я ставлюся до неї як до своєї дитини
і не заспокоюся, доки не зʼясую правду.
Але ми вже знаємо правду, Медді.
Усі присутні знають правду.
Ти хочеш відродити свої загублені мрії,
а для цього використовуєш тіло моєї загиблої дочки.
Як ти смієш?
Удар у «кішке», так?
Ма, ти промовчала. І ти промовчав, Сет.
А що я мав сказати? Я йому співчуваю.
Вибачте, дами, але я змерз у ноги,
а вдома в нас тепер нечасто домашню їжу готують.
Тому...
щасливої Хануки.
Сет.
Сет!
Чорт!
А для чого валіза?
Це подарунок для Дори.
Вона їде звідси, і...
У мене теж є подарунок.
Справді?
Теплий коржик у кишені. Хочеш?
Від чого теплий?
Я на ньому сидів,
- але він ще вологий, не розкришений. - Я мала б знати.
- Найкращий у місті. - Ти нічого не даруєш.
Це Різдво.
- Якось я приніс тобі трусики. - Які трусики?
Ті, з французькою діркою ззаду.
Ти їх відкрила і така: «Бонсуар.
Це я».
Мене знов запросили виступати.
Ага. Регулярно. У «Ред Фокс Лаунж».
Клео, у мене є робота.
Ти вернешся додому чи ні?
А ти точно цього хочеш?
Та ну.
Я знаю, ти за мною скучаєш.
Не так, як хлопці.
Добре.
Вони хай теж приходять.
Що не так?
Та просто я рада.
Скажи Дорі:
«Якщо смієшся, то не плачеш».
Ферді?
Хто такий Ферді?
Він полісмен.
Цей полісмен?
Так, і він от-от прийде сюди.
Ви живете з негром?
Я не відчував нашого з вами звʼязку.
Вам просто потрібна була моя історія.
Ні! Не треба!
Чому ви мене боїтеся?
- Я не боюся. - Це через це?
Я взяв це з собою, щоб відчинити вікно з пожежної драбини,
але ви його не замкнули, тому я не скористався.
Нічого.
Я вас прощаю.
Усі ми часом падаємо.
Ми слабкі й падаємо.
Ні.
Нічого. Я вас прощаю. Я прощаю. Я прощаю.
Я прощаю.
Я прощаю, Медді.
Я прощаю.
А ви мене прощаєте?
Так, Стефане, я вас прощаю.
Це легше, правда?
Що?
Легше простити одне одного, ніж простити себе.
Чому так?
Я не знаю.
Може, тому Господь послав нас одне одному.
Я надіявся, що ми поїдемо звідси кудись разом.
Але, мабуть, це по-дитячому, так?
Вибач, Стефане.
Холодно.
Мені воно завелике, але тебе зігріє.
- Це річ Ферді? - Ні.
Я не хочу, щоб моя мати знала, що я до вас приходив.
Вона не зрозуміє.
Я збережу твій секрет.
А ти збережи мій.
- Про Ферді? - Так.
До побачення, Медді.
Моє рабство гріха зникає, коли я утверджую воскресіння Христа,
і в новому житті Він – мій пастир!
Переклад субтитрів: Олена Любенко