Ketsai?
Ketsai, ką čia veiki taip vėlai?
Atleiskite, pone Derstai. Šapiras liepė paruošti žemes iki ryto.
Gerai. Taip, gerai.
Čia – panelė Morgenštern, mano sūnaus mergina.
Ji rašo straipsnį apie mano verslą „Kaukui“ –
savo mokyklos laikraščiui.
Aišku. Svarbu, kad man nereikėtų kalbėti.
Tas vyrukas suprato, kad tai nebuvo interviu.
Jis įtarė, kad tai – ne interviu.
Bet jis nepasakys nė žodžio.
Žinai, kodėl?
Kodėl?
Nes nenori prarasti darbo.
Suprantu.
Tik nebenoriu meluoti.
Nenoriu meluoti Alanui.
Pasakysime jam, kai būsime pasiruošę.
Paklausyk, gyvensi kaip bohemos princesė.
Turėsiu savo studiją,
o tu turėsi kabinetą, kuriame galėsi rašyti,
ir mes būsime laisvi.
Halai...
rodos, mes jau nebe dviese.
„SIDABRINIS DOLERIS“
DINGO JUNETA „KLEO“ DŽONSON
ORIGINALUSIS SAPNININKAS
„MĖLYNASIS PAUKŠTIS“ DŽIAZO BARAS
„AFROAMERIKIETIS“
„ŽVAIGŽDĖ“
SPALVA
PAGAL LAUROS LIPMAN KNYGĄ
Ačiū, kad atėjai.
Atleisk, kad tau teko tiek toli važiuoti.
Mano automobilis neužsiveda.
Ko pageidausite, pone?
Tik kavos, prašyčiau.
Kavos.
Taigi, kam šis susitikimas akis į akį?
Kai išėjai, Setas kaip nesavas.
Žinau.
Man labai gaila.
Jis nenori apie tai kalbėti, tačiau vakar pagaliau pasipasakojo.
Ką jis pasakė?
Sakė, kad pas tave nesijaučia saugus.
Suprantu.
Nesijaučia saugus.
Štai.
Kas čia?
Skyrybų dokumentai.
- Kaip priežastį man patarė nurodyti... - Aišku.
...šeimos apleidimą.
Prašom, pone.
Ačiū.
Ar gausiu alimentus?
- Ką? - Kas?
Įteikiu tau mūsų santuokos pabaigos dokumentus,
o tau rūpi tik šitai?
- Iki šiol nieko man nedavei. - Turi naują
puikų darbą „Žvaigždėje“.
Žinai, kiek man temoka.
- Nežinau. - Man dabar ieškotis advokato
ar pulti prieš tave ant kelių?
Tu taip pasirinkai.
Tu to norėjai.
Pameni?
- Tu išėjai pro duris... - Palauk.
- Susiradai moterį, tiesa? - ...išėjai per...
- Susiradai moterį. - Taip, susiradau.
Taip, susiradau.
Kiek jai metų?
- Koks skirtumas, Mede? - Nagi. Leisk man pasijuokti.
- Kas yra, Mede? - Kiek jai metų? Ar labai jauna...
Rugsėjį jai sueis 25-eri.
Šaunuolis.
- Ne, džiaugiuosi dėl tavęs. Tikrai. - Mede, gal liausiesi?
- Ji valgo košerinį maistą? - Kaip...
- Žinoma. Žinoma, kad... - Žinoma.
- Nuostabu. - Tu laiminga?
- Pagaliau. - Gal dabar, jei išsiskirsime,
pagaliau galėsiu parduoti savo automobilį be tavo leidimo.
Turbūt.
Nors man dar reikės tavo pagalbos.
- Ar girdi? Man reikia tavo pagalbos. - Taip, girdėjau, ką pasakei.
Girdėjau, ką pasakei.
Aš padengsiu advokato išlaidas.
- Aš tavęs nenuskriausiu. - Labai tau ačiū.
Bet liaukis spausti mūsų sūnų, kad gyventų su tavimi.
- Gali tą pažadėti? - Aš jo nespaudžiu.
- Jis – mano vaikas, noriu praleisti... - Jo pažymiai suprastėjo.
Jam dabar reikia stabilaus žmogaus šalia.
Jam reikia gyventi su tėvu.
Aš stabili.
Tavo straipsnyje perskaičiau,
kad paskutinis dalykas, kurio paprašė Tesė, buvo jūrų arkliukas.
DRUIDŲ KALVOS PARKO PRIŽIŪRĖTOJAI
Ji nuėjo ant to kranto ieškoti nuostabaus dalyko,
tačiau už tai buvo nubausta.
Kaip ir aš, už tai, kad norėjau daugiau.
Kaip ir tu būsi nubausta.
AVARINĖ SKLENDĖ
Ei, Mede. Užsukai į „Pas Goską“?
Žinoma, Lu.
Tu nepakartojama, Mede.
- Laputė. - Štai taip.
Papasakok.
Brangi panele Pagalbos Linija,
noriu pranešti, kad šiaurinėje 86-osios alėjos pusėje įsiveisė žiurkės.
Jos bjaurios,
o miesto valdžia nieko nedaro, kad išspręstų šią problemą.
- Visi rajono gyventojai... - Brangi Sukrėstoji,
aš pasidomėjau ir informavau miesto valdžią apie jūsų situaciją.
Mane patikino, kad vos tik orai atšils,
bus atliktas tyrimas, ir graužikai bus saugiai bei efektyviai išnaikinti.
BŪKIT TIKSLŪS!
Kas vyksta?
Ponas Hytas sakė, kad tu paskambinai Viešajam skyriui
dėl neveikiančio apšvietimo Druidų Kalvos parke?
Taip, gavau laišką, kurio ponas Hytas nenorėjo spausdinti,
tad tiesiog jiems paskambinau.
Kažkoks praeivis pastebėjo, kad apšvietimo nėra. Kas nutiko?
Parko darbuotojai, kurie nuėjo jį taisyti, surado ten lavoną.
Juodaodę moterį.
Dieve.
Jie nori su manimi pasikalbėti?
Šito nereikės.
Tik paduosiu jiems laišką. Jie patys susitvarkys.
O kaip ponas Maršalas?
Ne.
Paduosiu laišką, ir viskas.
Ar jau išsiaiškino, kas ta moteris?
Kūnas buvo labai išdarkytas.
Ją atpažino kaip Kleo Džonson.
Kleo Džonson?
Skaičiau apie ją „Afroamerikietyje“. Ji dingo tą patį vakarą,
kai Stefanas Zavackis buvo sučiuptas parke.
Atleisk. Turbūt išmečiau.
Stalas labai mažas.
Tikrai?
Ką nors prisimeni?
Tai buvo trumpas pranešimas nuo Bilo Smito.
Bilo Smito?
- Vaje. - Kas?
Tai – netikras vardas.
Gali būti ir Peliukas Mikis.
Klausyk, net jei surasi, išmesk.
Maršalas nenori su tuo turėti nieko bendro.
Ir tegul „Afroamerikietis“ apie tai rašo.
Žinoma.
Tai tokio kabineto galiu tikėtis ateityje?
Manai, kad atnešusi bandelių, gausi geresnį?
Edna...
Ar galiu paprašyti patarimo?
Pirmoji klaida.
- Kokia? - Niekad neprašyk leidimo.
- Atleisk, aš tik... Nežinau... - Antroji klaida.
- Kokia? - Niekad neatsiprašinėk.
Turiu su etika susijusį klausimą, kurį norėčiau tau užduoti.
Trečiąkart nepataikei.
Kas?
Visad apsižvalgyk, kas vyksta.
Sėdžiu ant suknisto tūliko, kad nematyčiau tų žliumbų pimpiačiulpių
ir galėčiau ramiai padirbti nors penkias minutes.
Ar panašu, kad esu nusiteikusi
dabar tau patarti?
Stefanai?
Mede.
Tikėjausi, kad ateisi aplankyti.
Bet, spėju, jau turi savo istoriją.
Ar todėl parašei man laišką?
BOKŠTAS
Kad vėl mane pamatytum?
Kokį laišką?
Gerai.
Pradėkime iš naujo.
Kodėl nužudei tą juodaodę?
Nebuvau girdėjęs apie tą moterį,
kol šiandien manęs nepradėjo apie ją klausinėti.
Aš buvau su tavimi, Mede, pameni?
Tą žinai tik tu.
Gavau laišką iš Bilo Smito,
iš to paties parko, kuriame tave sučiupo,
tą vakarą, kai ji dingo.
Kodėl išsiuntei man tą laišką?
Kai išsiunčiu laišką,
ant voko būna Baltimorės Pataisų namų departamento antspaudas.
Galėjai paprašyti, kad kitas žmogus laisvėje jį man išsiųstų.
Bendrininkas.
Kam? Jei būčiau tą padaręs, kodėl turėčiau norėti, kad ją surastų?
Kad aš vėl įsitraukčiau.
Ne.
Tai ne aš.
Bet kaskart, kai tame ežere randamas lavonas,
tu būni kažkaip susijusi.
Ta bendra sąsaja nesu aš, Mede.
Tai – tu.
Moteris ežere.
Štai kaip atrodai, pragulėjęs vandenyje kelis mėnesius.
Ar jos motina ją tokią matė?
Bijau, kad taip.
Ji ją atpažino.
Ar tai primena Derst atvejį?
Nelabai, tik tiek, kad abi buvo surastos vandenyje.
Bet ji buvo nužudyta?
Neįmanoma atsakyti, kai ji tokios būklės.
Kaukolė nepažeista, nėra smaugimo ar uždusinimo žymių.
Kiek žinau, ji galėjo tiesiog maudytis ir mirtinai sušalti.
Žiemos viduryje, fontane?
Čionai, panele Morgenštern.
- Ačiū. - Taip.
Atnešk man Hercogo teismo nuorašą.
Ką gi. Aš jums pranešiu.
Sakiau, kad pranešiu.
Laba diena, panele Merfe.
Aš – Medė Morgenštern. „Žvaigždės“ žurnalistė.
Taip sakė Kora, bet nesu mačiusi jūsų pavardės laikraštyje.
Rašau pagalbos linijos skiltyje.
Tad visi mane žino kaip panelę Pagalbos Liniją.
Kuo galėčiau padėti, panele Pagalbos Linija?
Jūs rašote apie Kleo Džonson.
Taip. Jau tris mėnesius.
Norėčiau daugiau apie ją sužinoti.
O kam?
Žinoma, dėl straipsnio.
Kai dingo ta vargšė mergina,
jūsų laikraštis apie ją neparašė nė žodžio.
Bet dabar, kai visi galvoja, kad su tuo susijęs baltaodis žudikas...
Tiesą sakant, nemanau, kad jis susijęs.
- O kas tuomet tą padarė? - Tą ir tikiuosi išsiaiškinti.
Jūsų laikraštis nemažai apie jį rašė.
Būtent.
Tiesą sakant, aš apie jį ir rašiau. Tik nebuvau nurodyta kaip autorė.
Pasakysiu atvirai.
Aš ilgai ieškojau galų,
klausinėjau žmonių, dėliojau laiko juostą,
o jūs norite, kad viską imčiau ir atiduočiau,
kad „Žvaigždė“ pagaliau išspausdintų jūsų pavardę?
Ne, ačiū, panele Pagalbos Linija.
Su visa pagarba, panele Merfe,
kai „Afroamerikietis“ išspausdina straipsnį, jį skaito tik nebaltieji.
Jei istoriją išspausdins „Žvaigždė“, visi ją perskaitys.
Jei nusipelniau tik tokios pagarbos, tuomet man jos nereikia.
Aš skaitau viską, kas vyksta baltaodžių pasaulyje.
Jei nori susipažinti su manuoju,
tuomet, mieloji, gali daryti tą patį.
Gyvenu miesto pakraštyje, panele Merfe.
Manau, visa tai yra mūsų pasaulis.
Ačiū, kad skyrėte laiko.
Kas nors palydėkite panelę Pagalbos Liniją iki durų.
Štai.
DVASININKAI IR DEŠINIEJI PALAIKO PAUELĄ
NAACP SIEKIA SUSITARIMO UŽ 200 TŪKST. JAV TEISME
Niekas nežino
Kiek teko iškentėti
Labai atsiprašau. Atleiskite.
Niekas nežino
Atleiskite.
Visų bėdų
Tebūnie pašlovintas
Šlovė aleliuja
Tebūnie pašlovintas
Pareigūne.
Ponia.
Ne taip įsivaizdavau, jog leisime laiką drauge viešumoje.
Jūs ją pažįstate?
Nelabai, ponia.
Tai – didžiulė netektis visai bendruomenei.
Nenurimsime, kol nesurasime, kas už tai atsakingas.
Atsiprašau.
- Tebūnie pašlovintas - Tebūnie pašlovintas
Tebūnie pašlovintas
Šlovė aleliuja
Tebūnie pašlovintas
- Tebūnie pašlovintas - Tebūnie pašlovintas
Tebūnie pašlovintas
Šlovė aleliuja
Šis pasaulis žiaurus
Sunku jame gyventi
ATSKIRAI GYVENĘS AUKOS VYRAS APKLAUSTAS DĖL JOS NUŽUDYMO
Turi eiti į priekį
Net kai sunku
- Tebūnie pašlovintas - Tereikia pašlovinti
Tebūnie pašlovintas
Šlovė aleliuja
Draugai nuo tavęs nusisuka
Tebūnie pašlovintas
- Nekreipk dėmesio ir šlovink - Tebūnie pašlovintas
Dėkok Dievui už dar vieną dieną
Šlovė aleliuja
Mėginau pasakyti baltajam
Niekas, niekas, niekas
Bet jis nesuprato
Niekas, niekas, niekas
Mėginau pasakyti juodaodžiui
Niekas, niekas, niekas
Bet jis nepaėmė mano rankos
KALĖDŲ SEZONO TRADICIJA TĘSIASI!
- Aleliuja! - Aleliuja!
Aleliuja!
Dievas yra meilė!
MYLIMAI JUNETAI „KLEOPATRAI“ DŽONSON ATMINTI
Mylėti kitą reiškia...
jį pažinti.
Tad pakvieskime į sakyklą Mervą Šervud.
Juneta buvo mano vienturtė dukra.
Bet kai išėjo jos tėtis,
ji ėmė galvoti, kad yra namų mama.
Taip.
Juneta visad norėjo dainuoti su savo tėvu
ir savo drauge Dora.
Ji buvo gera mergina.
Tęsk.
Pasakyk jiems!
Slepai, verčiau nešdinkis iš čia, bjaurybe.
Pasakyk Viešpačiui, kodėl neleidi man sėdėti prie savo vaikų
mano paties žmonos laidotuvėse.
Gerasis Dieve, apsaugok mane nuo šio žmogaus!
Prašai apsaugoti nuo manęs?
Spaudei rankas visiems, kurie paguldė ją į karstą.
O bijai manęs?
Ji buvo su tavimi tą vakarą.
Jei būtų likusi su manimi, dabar būtų gyva.
Ji išėjo, nes galvojo, kad jūs jai padėsite.
Bet nepadėjote.
Štai kodėl ji atsidūrė tame purve.
Tiesa, ponia Samer?
Nedavėte jai to darbo, nes nenorėjote gadinti savo įvaizdžio,
nes ji dirbo Šelui.
Ir jis tą žinojo. Tiesa, vadeiva?
Ne dabar, Slepai.
Jis negražiai su ja elgėsi.
Suprantu, kad tau skaudu, bet paprašysiu tavęs prisėsti.
Ką, negaliu jam tiesiai nieko pasakyti?
Žinai, kad juočkiui sekasi, kai jis turi juočkį tarną.
- Gražiai elkis ir... - Gerai. Ramiau.
Ir tu to nori, suski?
- Nagi, pone Džonsonai, verčiau... - Dabar jau ponas Džonsonas?
Mano pavardė nieko nereiškė, kai žmona irgi tokią turėjo.
Čia tuo neužsiimsime. Eime į lauką. Nagi.
Mano žmona džiaugėsi, kai tas aukštas juodaodis
ateidavo kas vakarą į barą, gerdavo su...
- Tėti! - Jis taip negeria.
Nagi.
Pone Džonsonai.
- Nekalbėsiu su jumis, ponia. - Aš – Medė Morgenštern.
Dirbu reportere „Žvaigždėje“.
- Nemanau, kad jūs nužudėte savo žmoną. - Tikrai?
Ir nemanau, kad Stefanas Zavackis su tuo irgi susijęs.
- Ką apie jį žinote? - Parašiau apie jį didelį straipsnį.
Ir jums irgi galiu padėti papasakoti savo istoriją.
Paklausykit, yra tokia moteris, kirpėja, jos vardas Liusilė.
Kleo tvarkė pono Gordono buhalteriją. Ar žinojote?
Kaip tai susiję su Liusile?
Mano sūnus dirbo bukmekeriui, kuris paima Liusilės statymus.
Per Kūčias laimėjo jos numeris.
Dieve, aš ten buvau.
Kleo tą vakarą dingo. Suprantat, kur link suku?
Kleo pasidalino laimėtą sumą su Liusile?
Tai nebuvo laimėta suma. Ji žinojo, koks numeris laimės.
Kleo niekuomet nedalyvaudavo lažybose, nes dėl jų ji prarado tėvą.
Jei pastatai ant skaičiaus, kurio neturėjai žinoti, atsiduri ežero dugne.
Suprantate, ką noriu pasakyti?
Suprantu, pone Džonsonai.
Pone Džonsonai...
jei patvirtinsite savo žodžius, manau, galėsiu jums padėti.
Man padėti?
Nežinote, kur lendate, tiesa, panele Reportere?
Verčiau pasidomėkite.
LIUSILĖS GROŽIO SALONAS
- Panele Morgenštern... - Sveiki.
...ką čia veikiate? Atsidarysime tik kitą savaitę.
Mačiau jus vargšės Kleo laidotuvėse, buvau netoliese.
Tad pamaniau, užsuksiu į jūsų naująjį saloną.
Naujoji vieta labai graži.
Turbūt nemažai kainavo.
Kaip sakiau, dar nebaigta.
Bet pranešiu, kai tik atsidarysime.
Kokios paslaugos norėsite?
Galvojau labiau sugarbanoti plaukus.
Ką jūs veikėte laidotuvėse, panele Morgenštern?
Ta jauna moteris...
Norite kažką iškapstyti apie p. Džonson?
Ne, mane domina tik jos istorija.
Ji buvo jūsų draugė?
Ne.
Turiu galvoje, ji buvo kartą ar du užėjusi apsikirpti, kaip jūs,
bet tik tiek.
Sugrįžkite kitą savaitę.
Padarysiu jums nuolaidą.
- Turbūt pasimatysime kitą savaitę. - Gerai. Viso.
Brangi Pagalbos Linija,
neįmanoma įlipti į traukinį ar troleibusą
be vulgarių grafičių...
Brangi Įžeistoji,
Auginame savo vaikus Baltimorėje,
tad esame sunerimę dėl daugybės grafičių ir vandalizmo,
klestinčio kai kuriose mūsų miesto dalyse.
Brangi Pagalbos Linija,
man nusibodo dėvėti drabužius, kai taip šilta.
Bet vos tik išsirengiu iki trumpikių...
Brangus Nudiste...
Miela Mede, aš žinau, kas yra suknistas „Faraonas“.
Kleo Džonson ten dirbo barmene.
Be to, ji tvarkė pono Šelo Gordono buhalteriją,
kuriam priklauso didžiausias lažybų verslas
- Baltimorėje pastaruosius 20 metų. - Klausyk, aš irgi žinau,
- kas yra prakeiktas juočkių klanas, Me... - Nesakyk to žodžio mano akivaizdoje.
Kokio? Klanas?
Manau, kad ją įtraukė...
- Manai? - ...į lažybas, dėl ko ją vėliau nužudė.
Gerai. Kas yra tavo šaltinis?
Kas yra tavo šaltinis?
Kleo Džonson vyras.
Eina šikt.
Jei prasitarsi Maršalui, jis išsiųs tavo užpakaliuką į „Afroamerikietį“, Mede.
Todėl ir atėjau pas jus.
Manau, kad tą moterį nužudė, ir mes turėtume apie tai parašyti.
Net jei ji – juodaodė.
Klausyk... Prašau.
- Tu tiesiog... - Ką?
...gramdai tuščią puodą, Mede.
Tu nieko neturi.
Nesąmonė.
Esate bailys, Bobai.
Vaikštai ant labai plono ledo, ponia Švarc.
Dabar grįžk prie savo stalo ir pamiršk tą šūdiną istoriją,
antraip atsidursi šiukšliadėžėje drauge su ja.
Sveiki. Norėčiau pakalbėti su ponu Gordonu.
TIK NARIAMS
- Sveiki. - Atleiskite, damos.
Įleidžiami tik nariai.
Esu „Baltmorės žvaigždės“ reporterė. Aš jus mačiau.
Mačiau jus vakar Kleo Džonson laidotuvėse.
Norėčiau pakalbėti su ponu Gordonu apie ponią Džonson.
- Niekuo negaliu padėti, ponia. - Ne, atsiprašau.
Atsiprašau.
Pasakysiu atvirai.
Vienas svarbiausių Baltimorės laikraščių
nori aprašyti nužudytą juodaodę,
kuri dirbo šiame klube, bet jo savininkas atsisako su manimi kalbėtis?
Nepaliekate kitos išeities, tik išspausdinti
ponios Džonson vyro kaltinimus ponui Gordonui.
Palaukite čia.
Labai jums ačiū.
Atleiskite, nežinau jūsų vardo.
Redžis.
Redži. Kas nutiko jūsų kojai?
Susižeidžiau per treniruotę.
Esu boksininkas.
Maniau, kad bokse tegali gauti mėlynę po akimi.
Šokinėjau per šokdynę.
Ateik po kelių minučių ir pasakyk, kad mus kviečia į žinių skyrių.
- Tikrai? - Taip.
Sveiki. Ačiū.
Sveiki.
Ir kam turiu būti dėkingas už šią garbę?
Aš – Madlena Morgenštern. Galite mane vadinti Mede.
Tuomet galite mane vadinti Šelu.
Rašote straipsnį apie Kleo?
Taip.
Turite gražių tropinių žuvyčių.
Redžis – žuvyčių specialistas.
Kuo galėčiau padėti?
- Ko nors pageidausite? - Ačiū, ne.
Tikrai? Rodos, jums praverstų taurė gėrimo.
Išgerčiau škotiško viskio. Ačiū.
Ar gerai pažinojote Kleo?
Pažinojau ją nuo vaikystės.
Ji tvarkė jūsų buhalteriją.
Taip.
Ar ji žinojo apie jūsų... kaip čia pasakius... papildomą verslą?
O gal tai pagrindinis jūsų verslas?
Apie kurį verslą kalbate?
Norite, kad pasakyčiau?
Na...
- Ačiū. - Mėgstu kalbėti tiesiai, ne užuominomis.
Valdote didžiausią lažybų verslą
juodaodžių Batimorėje pastaruosius 20 metų.
Aš nuolat investuoju į juodaodžių Baltimorę, p. Morgenštern.
Jei tai nebūtų naudinga juodaodžiams,
lažybos būtų legalios ant kiekvieno kampo.
Garantuoju, taip nutiks, jei jas perims baltaodžių valdžia.
Sveiki, bose. Lipsiu žemyn...
Ne.
Lik čia.
Pailsink savo sužeistą koją.
Kur eini? Pas mus apsilankė „Baltimorės žvaigždė“.
Ji susidomėjo Juočkių klanu.
Aš domiuosi Kleo Džonson
ir pinigais, su kuriais, manau, ji susidūrė minėtojo klano dėka.
Kokie tai pinigai?
Jūs man pasakykit.
Nežinau, apie ką kalbate. Tu žinai, apie ką ji kalba?
Nežinau, apie ką ji kalba.
Atleiskit.
Ponia Morgenštern, jūsų laukia...
- ...biure. - Ateisiu už minutėlės.
- O čia... - Mano padėjėja panelė Vainštein.
Kleo Džonson istorijai aprašyti turime labai nedaug laiko,
tad labai norėčiau gauti jūsų oficialų atsakymą raštu.
Labai jums ačiū, panele Vainštein.
O kaip Dora Karter?
- Kaip suprantu, ji irgi jums dirbo? - Ji – Paryžiuje.
Išvyko dėl geresnio gyvenimo.
Dėl ko jaunasis Redžis labai nusivylė ir įsiskaudino.
Judu su panele Karter mylėjote vienas kitą?
Norėčiau taip manyti.
Tik paklausiu. Kur buvote per Padėkos dieną?
Šventėte?
Taip, daugelis mūsų švenčia.
Tai – amerikietiška šventė.
Prisitaikėte, ką?
Tai padeda, tiesa?
Aš gerbiu žydus. Tikrai.
Jūs ištvėrėte genocidą.
Nugalėjote rasizmą.
Bet šioje šalyje, šiame mieste, baltieji yra viršesni.
Ir, mano žiniomis, jūs tokia ir esate.
Galite prisijungti prie daugybės tų, kurie mums aiškina, kas mes tokie.
Kaip ir jūs atėjote čia pasakyti man, kas aš toks, ponia Morgenštern.
Viską, ką darau, darau dėl juodaodžių galios.
Juodaodžių finansinės galios.
Jei kelios monetos
suteikia vilties sunkiai besiverčiantiems,
ir kartais ta viltis atsiperka,
aš džiaugiuosi.
O kaip Kleo Džonson viltis?
Ar ji jai atsipirko?
Kleo dirbo visame mieste.
Ar į jūsų šmeižikiškus klausimus atsakinės
ir jos darbdaviai žydai, ar tik juodaodžiai?
Brangi panele Pagalbos Linija,
Panašu, kad elektros tiekimas 39-osios ir Deiviso sankryžoje savivaliauja...
Brangus Likęs be elektros, „Žvaigždė“ jau...
Kleo dirbo „Hecht's“ parduotuvėje
modeliu vitrinoje.
...ką tik atsikraustė juodaodžių šeima...
Daug vyrų galėjo ją ten pamatyti,
nusižiūrėti bei nužudyti.
Brangi Susirūpinusi Mamyte, tikiu...
Bet „Hecht's“ priklauso jūsiškiams, tiesa?
Mielas Šuniukų Mylėtojau...
Neabejoju, pas juos tai nenuėjote.
- Sveiki. - Gera jus matyti, ponia Švarc.
Bijau, kad jau užsidarome. Ar galėčiau...
Atėjau paklausti apie Kleo Džonson.
Ji dirbo modeliu jūsų vitrinoje?
Žinoma, kad pamenu Kleo.
- Koks siaubas. - Taip.
Ji buvo graži moteris.
Tiesą sakant, ir jūs turėtumėte ją prisiminti.
Aš?
Jūs nusipirkote suknelę, kurią ji vilkėjo per Padėkos dieną.
Jei ką, nuplėšėte ją tiesiai nuo jos kūno.
Ant jūsų, žinoma, ji atrodė geriau.
Brangi panele Pagalbos Linija,
Tai bent pagalba.
Mede, leisk man padėti.
Galiu pati.
Ieškai užuominų, kai suknelė kabo tavo pačios spintoje.
Nagi, Mede. Manai, noriu tą daryti?
Labai trokštu turėti su tavimi kūdikį.
Bet ne dabar.
Dabar svarbiausia, kad taptum rašytoja.
Esi tik maža mergaitė, kuri stengiasi pamiršti praeitį.
Nežinote, kur lendate, tiesa...
Kad „Žvaigždė“ pagaliau išspausdintų jūsų pavardę?
...tik juodaodžiai atsakinės į šmeižikiškus klausimus?
Bet kaskart, kai tame ežere randamas lavonas,
tu būni kažkaip susijusi.
Ką čia veiki?
Ką tu čia veiki?
Kas vyksta?
Mačiau ją tą dieną, kai dingo Tesė Derst.
- Ką matei? - Kleo.
Kleo Džonson.
Nusipirkau šią suknelę, kurią ji buvo apsirengusi,
ir tuomet suradau Tesę.
O tuomet susipažinau su tavimi.
Ir Stefanas su manimi susisiekė.
O tuomet, kai dingo Kleo,
tą patį vakarą pabėgo Stefanas.
Tad jie galvoja, kad tą padarė jis.
Bet aš viską narplioju, ir kaskart viskas sugrįžta pas mane.
Mede.
- Mede, liaukis, gerai? - Viskas veda į mane.
Tu ją irgi pažinojai.
Kleo Džonson vyras sakė, kad ji tau patiko.
Ar patiko?
Mede, tai nutiko dar prieš mums susipažįstant.
Ateik, tiesiog... Ateik ir prisėsk.
Tu nusiuntei mane pas Liusilę.
- Mede, liaukis. Prisėsk. - Kleo vyras
- pasakė, kad Kleo išdavė jai... - Prisėskim.
...laimingą skaičių, tad ją dėl to nužudė.
Tai buvo jo spėjimas, aišku? Tai tik spėjimas.
Tu negalvoji, kad Šelas Gordonas su tuo kažkaip susijęs?
Netardyk manęs, Mede.
- Aš tik noriu padėti. - Kleo...
Noriu padėti.
- Tau dabar daug tenka išgyventi. - Kleo dirbo Šelui „Faraono“ klube,
ir ji tvarkė jo buhalteriją.
Mede... Ei, Mede.
Pusė juodaodžių Baltimorėje dirba Šelui Gordonui.
- Tai tavęs niekur nenuves. - Tu irgi?
Mede, atėjau čia ne ginčytis.
Žinau, ko atėjai.
Nesielk taip.
Neaiškink man, kaip dirbti.
Tai nėra tavo darbas, aišku?
Tavo darbas – ne apsimesti detektyve, mieloji.
Nes Ferdis Platas tiria tą bylą?
Pirmasis juodaodis žmogžudysčių detektyvas Baltimorėje.
- Na, mazel tov. - Kodėl tu...
Kodėl Kleo Džonson tau rūpi mažiau nei balčiausiam policininkui?
- O ji tau rūpi, Mede? - Taip.
Vienintelis dalykas... Paklausyk.
Vienintelis dalykas, kuris tau rūpi, tai apginti savo susirašinėjimo draugo vardą.
- Jis jos nenužudė. - Tikrai? Pasakyk atvirai.
Ir tu tą žinai, nes jis taip pasakė?
- Taip, aš juo tikiu. - Taip, žinoma, kad juo tiki, Mede.
- Tikėjai ir jo motina. - Kitų įtariamųjų nėra.
Ir galbūt...
galbūt pamiršai pranešti, kad pažįsti Redžį, boksininką,
kuris, pasirodo, turi tropinių žuvyčių kolekciją.
Nesuprantu, apie ką kalbi.
Aišku? Tikrai nesuprantu, bet tai...
tai nėra tavo mokyklos laikraštis, Mede.
Rizikuoji žmonių gyvybėmis.
Pasaulis sukasi ne tik apie Medę.
Noriu pabūti viena.
Taip išprašai žmones?
Noriu pabūti viena.
Tu visad esi viena, Mede.
AKLIGATVIS
Labas rytas, ponia Zavacki. Aš – Medė Morgenšt...
Žinau, kas jūs, ponia Morgenštern.
Ar galėtumėte man skirti minutėlę?
Mūsų parduotuvę uždarė, tad laiko dabar turiu per akis.
Ačiū.
Gal norite kažko išgerti?
Kavos, jei turite?
Kokią geriate?
Su pienu, grietinėle...
Tai su kuo?
- Pienu, jei galima. - Jauskitės kaip namuose.
Ačiū.
Ar turite žinių nuo mano sūnaus?
Ne. O jūs?
Pastaruoju metu jis nedaug kalba.
Rodos, jam labiau patinka kalbėtis su jumis.
Manau, jis bijo.
Netrukus bus paskelbtas nuosprendis, ponia Zavacki.
Kasia.
Kasia. Gražus vardas.
- Katažina gražesnis. - Ačiū.
Bet ne čia, kai žmonės jį taria su savo amerikietišku akcentu.
Jūs – lenkė?
Ten gimiau ir užaugau.
Mano mama irgi iš Lenkijos.
- Tikrai? - Taip.
- Iš kurios vietos? - Varšuvos.
Ačiū.
Iš „Bauhof's“ kepyklos.
Perku tik ten.
Iš kur jūs? Na...
Treblinkos.
Gražus kaimas.
Ūkiai. Žali miškai.
Visus metus.
- Geri žmonės. - Taip.
Visi mėgsta sakyti, kad nekentėme žydų,
tačiau tiesa ta, kad nebuvome jų matę,
kol vokiečiai nepradėjo statyti mirties stovyklų.
Atleiskit.
Dabar nė negalima ištarti jo vardo.
Karo pabaigoje susipažinau su amerikiečių kareiviu.
Buvau graži mergina, jei galite patikėti.
Jūs vis dar graži, Kasia.
Suprantu, kodėl patinkate mano sūnui.
Aš nemylėjau to kareivio.
Tik norėjau kuo toliau ištrūkti.
Pradėti viską iš naujo.
Žmogus planuoja, Dievas juokiasi.
Nesu girdėjusi tokio posakio.
Aš myliu savo sūnų.
- Žinoma. - Bet jo...
jo galva nėra...
Jam neleidžia būti išteisintam dėl ligos, žinot tai?
Turbūt todėl, kad jie galvoja, kad jis nužudė ir Kleo Džonson.
Taip. Netrukus paskelbs, kad jis nušovė ir prezidentą Kenedį.
Kasia...
Manau, aš žinau, koks juodaodis buvo su juo žuvyčių parduotuvėje tą dieną.
Jei su manimi kalbėsite, parašysiu didelį straipsnį, kuris padės Stefanui.
Argi dabar tai svarbu?
Juodaodis su mėlyne po akimi, apie kurį kalbėjote.
Tas... pamenate?
Ar nenorite padėti jį surasti?
Jei jį suras, Stefanas turės didžiulį svertą.
Tak, girdėjau apie tai.
Apibūdinau jį policijai, prokurorui, visiems, kas prašė.
Ko norite iš manęs?
Aš esu motina.
Turiu sūnų, kaip jūsų,
vienturtį sūnų.
Jis beveik tokio pat amžiaus.
Noriu kaip galėdama padėti Stefanui.
Jei tikrai norite padėti,
gal bus geriau, jei jis dar kurį laiką pabus uždarytas.
Neprisivirs košės, ką?
Ar žinote, kur nuėjo jūsų sūnus tą dieną, kai pabėgo?
- Pasimatyti su manimi. - Ne.
Pasimatyti su manimi.
Jūs meluojate.
Jis įsibrovė į mano butą ir ten manęs palaukė.
Negirdėjau šito.
- Aš niekam ir nepasakojau. - Stefanas būtų man pasakęs.
Berniukai motinoms visko nepasakoja.
Jei jis jums būtų kažką pasakęs, jūs būtumėte nuėjusi į policiją,
ir jie jau seniai būtų čia atvažiavę.
Tada jis man nieko nepasakė.
Po to, kai surado Kleo Džonson kūną, aš jam paskambinau.
Jūs buvote teisi.
Jam patinka su manimi kalbėti.
Jūs tikra bjaurybė.
Jis nieko nepasakė
nei jums, nei kam nors kitam.
Atėjote čia ir bandote išpešti iš manęs istoriją.
Manot, esu kvaila prasčiokė lenkė.
- Nemanau, kad jūs kvaila, Kasia. - Žydiška kiaulė.
Užsikrušk, žydiška šliundra tu!
Nepūsiu per tave kalėjime.
Dėl savo sūnaus būtum padariusi tą patį.
Nori, kad mirčiau kalėjime?
Šito nori?
Tada būtum laiminga?
O Dieve.
Operatorė. Klausau.
Girdite mane?
Alio.
Išvertė Akvilė Katilienė