Katz?
Hva gjør du her så sent?
Beklager, Mr. Durst. Shapiro ville ha formene klare til i morgen.
OK. Ja, bra.
Dette er miss Morgenstern, min sønns kjæreste.
Hun skriver en artikkel om firmaet mitt for The Brownie,
skoleavisen deres.
OK. Bare jeg ikke trenger å si noe.
Han skjønte at dette ikke var noe intervju.
Han hadde mistanke om det.
Men han sier ingenting.
Vet du hvorfor?
Hvorfor?
Han trenger jobben sin.
Jeg vet det.
Men jeg vil ikke lyve lenger.
Jeg vil ikke lyve for Allan.
Vi snakker med ham når vi er klare.
Hør på meg. Du skal få leve som en bohemsk prinsesse.
Jeg får mitt eget atelier, og du får et eget rom å skrive i.
Og da er vi fri.
Hal.
Det kan hende vi blir flere.
SAVNET EUNETTA "CLEO" JOHNSON
BASERT PÅ BOKEN AV LAURA LIPPMAN
- Takk for at du ville treffe meg. - Beklager at du måtte komme hit.
Bilen min startet ikke.
- Hva skal det være, sir? - Bare kaffe, takk.
Kaffe.
Og hva gjelder dette lille møtet?
Seth har ikke vært seg selv etter at du flyttet.
Jeg vet det.
Beklager.
Han vil ikke snakke om det, men i går kveld åpnet han seg.
Hva sa han?
Han sa han ikke følte seg trygg hos deg.
Jeg forstår.
Jeg forstår. Føler seg ikke trygg.
Her.
Hva er det?
Skilsmissepapirer.
- Jeg er blitt rådet til å søke... - OK.
...fordi min kone har forlatt meg.
- Vær så god, sir. - Takk.
- Får jeg underholdningsbidrag? - Hva?
Dette er slutten på ekteskapet, og så er det det første du sier?
- Du har ikke gitt meg noen ting. - Du har ny, fin jobb på The Star.
Du vet hva de betaler meg.
- Nei. - Må jeg skaffe en advokat,
eller skal jeg ned på kne og trygle?
Det var ditt valg. Det var dette du ønsket.
Husker du det?
- Du gikk ut døren... - Vent nå litt.
- Du har truffet noen. - Du bare gikk...
- Du har truffet en ny. - Ja.
Ja, det har jeg.
Hvor gammel er hun?
- Hva har det å si? - Gi meg en god latter.
- Hva er dette for noe? - Hvor ung er hun?
Hun fyller 25 i september.
Godt jobbet.
- Nei, jeg er glad for din skyld. - Maddie, kan du slutte?
- Holder hun kosher? - Hva har det... Selvsagt.
- Så flott, da. - Så du er glad?
- Endelig. - Hvis vi skiller oss,
kan jeg kanskje selge bilen min uten å be deg om lov.
Det kan du vel, ja.
Men jeg trenger fremdeles hjelp.
- Hørte du meg? Jeg trenger hjelp. - Ja da. Jeg hørte deg.
- Jeg dekker kostnadene til advokat. - Mange takk.
Men du må slutte å presse sønnen vår til å være hos deg.
- Avtale? - Jeg presser ham ikke.
- Han er barnet mitt. - Karakterene hans stuper.
Han trenger et stabilt forbilde. Han må få være hos faren sin.
Jeg er stabil.
Jeg leste i artikkelen din
at det siste lille Tessie ønsket seg, var en sjøhest.
Hun gikk inn i butikken på jakt etter det eventyrlige,
men ble straffet for det.
Akkurat som jeg ble for å ønske meg noe mer.
Og det samme vil skje deg.
- Hei, Maddie. Var du innom Goska's? - Ja da, Lou.
- Du er topp, Maddie. - For en dame. Snakk om skup.
Kjære frøken Hjelpelinje.
Jeg vil melde om rotteinvasjon på nordsiden av 86th Avenue.
De er vemmelige, og myndighetene gjør ingenting.
- Alle i nabolaget... - Kjære Overveldet.
Jeg har varslet myndighetene om situasjonen.
De lover at så snart kulden har gitt seg,
skal saken undersøkes, og rottene fjernes på en trygg måte.
Hva er alt dette?
Mr. Heath sier du ringte vedlikeholdsetaten
om lys som ikke virker i Druid Hill Park.
Ja, vi fikk et brev som Mr. Heath ikke ville ha på trykk, så jeg ringte dem.
En mann hadde sett at lysene hadde gått. Hva skjedde?
De som var ute for å reparere lysene, fant et lik der.
En negerkvinne.
Å gud.
- Vil de snakke med meg? - Det trengs ikke.
Jeg gir dem bare brevet.
Og hva med Mr. Marshall?
Nei.
Jeg gir dem brevet, og det er det.
Har de funnet ut hvem kvinnen var?
Liket var i veldig dårlig forfatning. Hun ble identifisert som Cleo Johnson.
Cleo Johnson?
Jeg leste om henne i The Afro. Hun forsvant
samme kveld som Stephan Zawadzkie ble tatt i parken.
Beklager, jeg må ha kastet det.
Jeg har så dårlig plass her.
Jaså?
Husker du noe spesielt?
Bare et kort brev fra Bill Smith.
Bill Smith?
- Jesus. - Hva?
Det er falskt navn.
Kunne like godt vært Mikke Mus.
Hør her. Hvis du finner det, later du som det er borte.
Marshall vil ikke ha noe med det å gjøre. La The Afro ta seg av dette.
Klart.
Er det dette kontoret jeg kan forvente meg?
Tror du det hjelper å kjøpe bagles?
Edna.
Jeg lurte på om jeg kunne spørre deg om råd.
Første feil.
- Hva da? - Be aldri om tillatelse.
- Unnskyld, jeg bare... - Andre feil.
- Hva da? - Be aldri om unnskyldning.
Jeg har et etisk dilemma jeg gjerne vil diskutere med deg.
Tredje bom.
Hva?
Les rommet.
Jeg sitter på do for å slippe de plaprende idiotene
og få fem minutters fred og ro og få gjort jobben min.
Ser det ut som jeg har lyst til å gi deg visdomsord akkurat nå?
Stephan?
Maddie.
Jeg håpet du ville komme på besøk.
- Men du har vel fått historien din nå. - Var det derfor du skrev brevet?
- For at jeg skulle komme? - Hvilket brev?
OK.
Vi begynner på nytt.
Hvorfor drepte du den fargede kvinnen?
Jeg hadde aldri hørt om henne
før de begynte å spørre om henne i dag.
Jeg var jo hos deg, Maddie. Det er det ingen andre som vet.
Jeg fikk et brev fra Bill Smith
i den samme parken der de tok deg,
den kvelden hun forsvant.
Hvorfor sendte du det brevet?
På alle brev fra meg
står det at de er sendt fra fengselet.
Du kan ha fått noen på utsiden til å sende det.
En medhjelper.
Men hvorfor skulle jeg ønsket at de skulle finne henne?
For å trekke meg inn i det igjen.
Nei.
Det var ikke meg.
Men hver gang noen blir funnet død i den sjøen,
fører sporene til deg.
Det begge de to har til felles, er ikke meg, Maddie.
Det er deg.
Kvinnen i innsjøen.
Etter noen måneder i vannet blir det sånn.
Måtte moren hennes se henne sånn?
Jeg er redd for det. Hun identifiserte henne.
Er det noen likhetstrekk med Durst-saken?
Ikke stort, annet enn at begge lå i vannet.
- Men hun ble drept? - Umulig å si i den tilstanden hun er i.
Ingen skader i hodet, ingen tegn på kvelning.
Hun kan like gjerne ha villet bade og så frosset i hjel.
Midt på vinteren øverst i en fontene?
Denne veien, miss Morgenstern.
- Takk. - Ja.
Gi meg utskriften fra Dukes rettssak.
Ja, jeg skal gi beskjed.
Jeg sa jeg skulle gi beskjed.
Hei, Ms. Murphy. Maddie Morgenstern. Jeg skriver for The Star.
Cora sa det, men jeg har aldri sett navnet ditt.
Jeg skriver hjelpespalten.
Så verden kjenner meg som frøken Hjelpelinje.
- Og hva kan jeg hjelpe deg med? - Du har dekket Cleo Johnson-saken.
Ja, i tre måneder nå.
- Jeg vil gjerne vite litt mer om henne. - Hvorfor?
Til en artikkel, så klart.
Da den stakkars piken forsvant, skrev dere ikke ett ord om det.
Men nå når en hvit morder er innblandet...
Jeg tror ikke han var innblandet.
- Hvem var det? - Det er det jeg vil finne ut.
- Avisen din skrev en stor sak om ham. - Ja.
Den jobbet jeg faktisk med, jeg fikk bare ikke navnet mitt på saken.
Jeg har fulgt spor, intervjuet folk og puslet sammen tidslinjer.
Og nå skal jeg gi deg alt sammen så du kan få navnet ditt på en sak?
Nei takk, frøken Hjelpelinje.
Med respekt å melde, Ms. Murphy,
når The Afro trykker en sak, er det bare fargede som leser den.
Hvis The Star trykker saken, vil alle lese den.
Jeg kan klare meg uten respekten din.
Jeg har lest hva som foregår i din hvite verden. Vil du ha innblikk i min...
...kan du få gjøre det samme.
Jeg bor i Bottom, Ms. Murphy.
Jeg oppfatter det som vår verden.
Takk for at du tok deg tid.
Kan noen vise frøken Hjelpelinje ut?
Vær så god.
Unnskyld meg.
Betjent.
Frue.
Ikke akkurat sånn jeg forestilte meg oss to ute sammen.
Kjente du henne?
Ikke spesielt godt.
Det er en tragedie for lokalmiljøet.
Vi gir oss ikke før vi har den skyldige. Unnskyld meg.
- Halleluja! - Halleluja!
Halleluja!
Herren er kjærlighet!
Og å elske noen...
...er å kjenne dem.
Så la oss ta imot Merva Sherwood.
Eunetta var min eneste datter.
Men da faren hennes reiste,
begynte hun å tro at hun var mor i huset.
Ja.
Eunetta ville alltid synge med faren sin.
Og venninnen Dora.
Hun var en god jente.
Fortsett.
Si det til dem!
Slappy, kom deg ut herfra, din hedning.
Forklar Herren hvorfor jeg ikke får sitte med barna mine
i begravelsen til kona mi.
Herre, beskytt meg for denne mannen!
Beskytte deg for meg?
Du håndhilser på de som sørget for at hun endte i kisten.
Og så er du redd for meg?
Hun var sammen med deg den kvelden.
Hvis hun hadde blitt hos meg, hadde hun vært i live.
Hun trodde dere ville hjelpe henne.
Men det gjorde dere aldri. Det er derfor hun er død.
Stemmer ikke det, Mrs. Summer?
Du ville ikke ansette henne fordi hun jobbet for Shell.
Og det visste han. Stemmer ikke det?
- Ikke nå, Slappy. - Han prøvde å lure henne.
Jeg vet du er i sorg, men nå må du sette deg.
Får jeg ikke snakke til ham lenger?
Det går bra når man har sin egen husneger.
- Oppfør deg... - Så, så. Kom.
Skal du også med, purkesvin?
- Rolig, Mr. Johnson... - Så nå er det Mr. Johnson?
Du dreit i navnet mitt mens kona mi brukte det.
Kom, så går vi utenfor.
Denne høye, mørke broderen her satt i baren hos kona mi hver kveld...
- Pappa! - Og han drikker ikke.
Hold opp.
Mr. Johnson. Mr. Johnson.
- Jeg vil ikke snakke med deg. - Maddie Morgenstern fra The Star.
- Jeg tror ikke du drepte din kone. - Jaså?
Og jeg tror heller ikke det var Stephan Zawadzkie.
- Hva vet du om ham? - Jeg skrev artikkelen om ham.
Og jeg kan fortelle din historie også.
Det er en dame der inne. Hun er frisør og heter Lucille.
Cleo førte regnskap for Mr. Gordon. Visste du det?
Hva har det med Lucille å gjøre?
Sønnen min løp ærender for en bookmaker Lucille spiller hos.
- På julaften vant hun stort. - Gud, jeg tror jeg har vært der.
Cleo forsvant den kvelden. Forstår du hva jeg sier?
- Satset Cleo og Lucille sammen? - Hun visste vinnertallet.
Cleo spilte aldri fordi det var sånn hun mistet faren sin.
Vinner du på et tall du ikke burde hatt, ender du død i sjøen. Forstår du?
Ja, Mr. Johnson.
Mr. Johnson...
Hvis du er villig til å uttale deg, tror jeg jeg kan hjelpe deg.
Hjelpe meg?
Du vet ikke hvem du legger deg ut med. Best for deg at du lærer det litt fort.
- Ms. Morgenstern. - Hei.
Vi åpner ikke før i neste uke.
Jeg så deg i stakkars Cleos begravelse, og så var jeg i området.
Så jeg tenkte jeg ville se den nye salongen.
Oi.
Så fint det er her.
Det må ha vært dyrt.
Som sagt, så er det ikke ferdig ennå.
Men jeg skal si ifra når vi åpner.
Hva har du lyst på?
Jeg vurderte egentlig å prøve litt mer krøller.
Hvorfor var du i begravelsen?
Den unge damen...
Skal du skrive om Ms. Johnson?
Nei da, jeg er bare interessert i historien hennes.
- Var hun en venn av deg? - Nei da.
Hun var kunde hos meg et par ganger.
Men ikke stort mer enn det.
Kom tilbake neste uke. Så skal du få rabatt.
- Da ses vi neste uke. - Ha det bra.
Man kan ikke kjøre tog eller trikk uten å se vulgær graffiti...
Kjære Fornærmet.
Som foreldre i Baltimore er vi alle bekymret for graffiti og hærverk
som oversvømmer deler av byen.
Jeg er lei av å måtte ha på klær når det er varmt.
- Hver gang jeg går i bare underbuksa... - Kjære Nudist...
Kjære Maddie, jeg vet godt hvor Pharaoh er.
Cleo Johnson sto i baren der.
Og hun førte regnskap for Shell Gordon, som har drevet det største pengespillet
- i Baltimore i 20 år. - Jeg vet også
- hva niggerspillet er for noe... - Ikke bruk det ordet.
Hva da? Spill?
Jeg tror hun var innblandet i...
- Du tror? - ...et veddemål som kostet henne livet.
Hvem er kilden din?
Hvem er kilden?
- Cleo Johnsons ektemann. - Men for helsike.
Går du med det til Marshall, sender han deg rett til The Afro, Maddie.
Det er derfor jeg snakker med deg.
Jeg tror hun ble myrdet, og vi bør dekke saken.
Selv om hun er svart.
Vær så snill.
- Du... - Hva?
...griper etter halmstrå, Maddie. Du har ingenting.
Pisspreik.
Du er feig, Bob.
Og du er allerede ute på tynn is, Mrs. Schwartz.
Sett deg på plassen din, og hold deg unna denne drittsaken,
ellers ender du i søpla sammen med den.
Hallo, jeg vil gjerne snakke med Mr. Gordon.
- Hallo. - Beklager, kun for medlemmer.
Jeg skriver for The Baltimore Star. Jeg så deg.
Jeg så deg i Cleo Johnsons begravelse i går.
Jeg vil gjerne snakke med Mr. Gordon om Mrs. Johnson.
- Jeg kan ikke hjelpe deg. - Unnskyld meg.
Så altså:
Baltimores største avis vil skrive om en myrdet negerkvinne
som var ansatt i nattklubben her, og eieren nekter å snakke med meg?
Da blir jeg nødt til å publisere
beskyldningene mot Mr. Gordon fremsatt av Mrs. Johnsons ektemann.
Vent her.
Mange takk.
Unnskyld, jeg fikk ikke navnet ditt.
Reggie. Hva har du gjort med beinet ditt?
En treningsskade.
Jeg bokser.
Jeg trodde boksere fikk blåveis.
Jeg hoppet tau.
Kom om noen minutter, og si at vi må tilbake til redaksjonen.
Hallo. Takk.
Hallo.
Og hvem er så du?
Madeline Morgenstern. Maddie.
Da får du kalle meg Shell.
- Så du skal skrive om Cleo? - Ja.
- Det var noen flotte tropiske fisker. - Reggie er flink med fisk.
- Hva kan jeg hjelpe med? Vil du ha noe? - Nei takk.
Sikker? Det ser ut som du kunne trengt en drink.
Jeg kan ta en whisky. Takk.
- Hvor lenge har du kjent Cleo? - Siden hun var liten pike.
- Hun førte regnskap for deg. - Ja da.
Og hvor mye visste hun om din... Hva skal jeg si, sidegeskjeft?
Eller er det din hovedgeskjeft?
Og hva er det?
Må jeg si det?
Vel...
- Takk. - Jeg foretrekker klarspråk.
Du har drevet det største pengespillet blant fargede i Baltimore i over 20 år.
Jeg har investert i det svarte Baltimore, Ms. Morgenstern.
Hadde det ikke støttet svart makt, ville det vært tillatt overalt.
Jeg kan love at det skjer hvis hvite myndigheter overtar.
Sjef, jeg går ned...
Nei.
Du blir her.
Hvil det dårlige beinet.
Hvor skal du? The Baltimore Star er her.
De er interessert i negerspillet.
Jeg er interessert i Cleo Johnson
og pengene jeg tror hun tjente på tidligere nevnte spill.
- Hva for noen penger? - Det får du svare på.
Jeg skjønner ikke hva du snakker om. Gjør du?
Jeg skjønner ikke hva hun snakker om.
Beklager.
Ms. Morgenstern, de venter på oss på kontoret.
Jeg kommer straks. Dette er min assistent.
Vi har kort frist på Cleo Johnson-saken,
og jeg vil gjerne ha ditt svar på trykk.
Takk skal du Ms. Weinstein.
Hva med Dora Carter?
- Hun jobbet også for deg? - Hun er i Paris.
Hun forlot oss for større og bedre ting.
Til stor skuffelse og hjertesorg for unge Reggie.
Var du og miss Carter forelsket?
Jeg vil gjerne tro det.
Bare av nysgjerrighet, hvor var du på thanksgiving?
Feirer du det?
Ja, de fleste av oss gjør det. Det er jo en amerikansk høytid.
Det er sikkert fint å passe inn. Det hjelper, gjør det ikke?
Jeg respekterer jødene. Jeg gjør det.
Dere har opplevd folkemord.
Dere har overvunnet rasisme.
Men i dette landet, i denne byen, er de hvite mest verd.
Og sånn jeg ser det, er det det dere er.
Da er du enda en som vil fortelle hva vi er.
Akkurat som du kom for å fortelle meg hva jeg er, Ms. Morgenstern.
Alt jeg gjør er for å tjene svart makt.
Svart økonomisk makt.
Hvis noen små pennyer
kan la de plagede få beholde håpet i blikket,
og håpet iblant gir gevinst,
stiller jeg opp.
Og hva med Cleo Johnsons håp?
Ga det henne noen gevinst?
Cleo jobbet over hele byen.
Skal du utsette hennes jødiske arbeidsgivere for
dine injurier, eller bare de svarte?
Strømmen på 39th og Davis lever sitt eget liv...
Kjære Strømløs. The Star jobber med...
Cleo jobbet på Hecht's
som modell i utstillingsvinduet.
...en negerfamilie flyttet inn...
Noen kan ha sett henne der,
utviklet en besettelse og tatt livet av henne.
Kjære Bekymret mor...
Men Hecht's eies av folkene dine. Så dem har du sikkert ikke besøkt.
- Hallo. - Så hyggelig, Mrs. Schwartz.
Vi stenger dessverre nå. Er det noe...
Jeg kommer for å spørre om Cleo Johnson.
Hun sto modell i vinduet her.
Det er klart jeg husker Cleo.
- Fryktelige nyheter. - Ja.
Hun var en nydelig pike.
Du burde vel også huske henne.
Jeg?
Du kjøpte kjolen hun viste i vinduet på thanksgiving.
Hun måtte ta den av, så du kunne kjøpe den.
Og den var selvsagt penere på deg.
Kjære frøken Hjelpelinje. Du er ikke mye til hjelp.
- Maddie, la meg hjelpe deg. - Jeg klarer det selv.
Du leter etter ledetråder med den kjolen i skapet.
Det er ingenting jeg ønsker mer enn å få et barn med deg.
Men ikke nå.
Nå må vi sørge for at du blir skribent.
Du er bare en liten pike som vil glemme fortiden.
Du skjønner ikke hvem du utfordrer.
Bare for å få navnet i avisen?
...er det bare svarte?
Hver gang de finner noen død i sjøen der, leder sporene til deg.
Hva gjør du her?
Hva er det?
Jeg så henne den dagen Tessie Durst forsvant.
- Hvem? - Cleo.
Cleo Johnson.
Jeg kjøpte kjolen hun hadde på seg i vinduet,
og så fant jeg Tessie.
Og så traff jeg deg.
Og Stephan snakket til meg.
Og Cleo forsvant den kvelden Stephan rømte.
Så de tror det var ham. Men alt leder tilbake til meg.
Maddie.
- Maddie, du må slutte. - Det leder til meg.
Du kjente henne også. Cleo Johnsons mann sa at du likte henne.
Likte du henne?
Maddie, det var før oss to.
Kom og sett deg.
Du sendte meg til Lucille.
- Vi setter oss. - Cleos mann sa
at Cleo ga henne vinnertallene, og at det var derfor hun ble drept.
Det var bare noe han sa.
Du tror vel ikke Shell Gordon var innblandet?
Ikke spør meg ut, Maddie.
- Jeg vil bare hjelpe deg. - Cleo jobbet for Shell på Pharaoh.
Og hun førte regnskapet hans.
Maddie. Halvparten av alle fargede i Baltimore jobber for Shell Gordon.
- Dette fører ingen steder. - Gjør du?
- Maddie, jeg vil ikke krangle. - Jeg vet hva du vil.
Ikke gjør det.
Ikke fortell meg hvordan jeg skal gjøre jobben min.
Dette er ikke jobben din.
Du skal ikke leke etterforsker.
Fordi Ferdie Platt er på saken?
Baltimores første svarte drapsetterforsker.
- Mazel tov. - Hvorfor er du...
Du bryr deg ikke mer om Cleo enn byens hviteste betjenter.
- Og du bryr deg, Maddie? - Ja.
Hør på meg nå.
Du vil bare renvaske brevvennen din.
- Han drepte henne ikke. - Og det vet du fordi han sa det?
- Ja, jeg tror ham. - Det er klart du tror ham.
- Du trodde moren hans også. - Det er ingen andre mistenkte.
Og kanskje...
Kanskje du glemte å si at du kjente Reggie som er bokser
og tilfeldigvis samler på tropisk fisk.
Jeg skjønner ikke hva du snakker om. Men dette...
Dette er ikke skoleavisen, Maddie.
Det handler om folks liv. Dette handler ikke bare om Maddie.
- Jeg vil være alene. - Er det sånn du ber folk gå?
Jeg vil være alene.
Du er alltid alene, Maddie.
God morgen, Mrs. Zawadzkie. Jeg er Maddie...
Jeg vet hvem du er, Ms. Morgenstern.
Har du tid en kort stund?
Butikken vår er stengt, så jeg har all verdens tid.
Takk.
Vil du ha noe å drikke?
- Kaffe hvis du har. - Hva vil du ha i?
- Melk, fløte... - Hva vil du helst ha?
- Melk, hvis det er greit. - Bare føl deg som hjemme.
Takk.
Har du hørt noe nytt fra sønnen min?
Nei, har du?
Han sier ikke stort lenger. Jeg tror han liker bedre å snakke med deg.
Jeg tror nok han er redd.
De avsier dommen hans snart, Mrs. Zawadzkie.
Kasia.
Kasia. Fint navn.
- Katarzyna er finere. - Takk.
Men ikke når folk sier det med amerikansk aksent.
Du er polsk?
Født og oppvokst.
Min mor er også fra Polen.
- Ja? - Ja.
- Hvor da? - Warszawa.
Takk.
Den er fra Bauhof's.
Jeg handler bare der.
Hvor er du fra?
Treblinka.
Det er en vakker landsby.
Gårder. Grønn skog.
Året rundt.
- Bra mennesker. - Ja.
Alle sier at vi hatet jødene,
men sannheten er at ingen av oss hadde sett noen,
før tyskerne bygde dødsleirene sine der.
Beklager.
Nå kan man ikke engang si navnet.
Jeg traff en amerikansk soldat på slutten av krigen.
Jeg var pen en gang, tro det eller ei.
Du er fremdeles pen, Kasia.
Jeg forstår hvorfor sønnen min liker deg.
Jeg elsket ikke denne soldaten.
Jeg ville bare komme meg langt vekk.
Begynne på nytt.
Mennesket planlegger, Gud ler.
- Den har jeg aldri hørt før. - Jeg er glad i sønnen min.
- Selvsagt. - Men...
Hodet hans er ikke...
De nekter ham å erklære seg sinnssyk.
Det er nok fordi de tror han drepte Cleo Johnson også.
Ja. Snart sier de vel at han skjøt president Kennedy.
Kasia...
Jeg tror jeg vet hvem den svarte mannen i akvariumbutikken var.
Jeg kan skrive en artikkel som kan hjelpe Stephan.
Hva hjelper det nå?
Den svarte mannen med blåveis, som du snakket om.
Husker du det?
Vil du ikke hjelpe med å finne ham?
Hvis de finner ham, kan det hjelpe Stephans sak.
Tak, jeg hørte det.
Jeg beskrev ham for politiet, statsadvokaten og alle som spurte.
Hva er det du er ute etter?
Jeg er også mor.
Jeg har også en sønn.
Min eneste sønn.
Han er nesten like gammel.
Jeg vil hjelpe Stephan så godt jeg kan.
Hvis du virkelig vil hjelpe til, er det kanskje bedre at han blir der han er.
Og holder seg unna problemer.
Vet du hvor sønnen din dro den dagen han rømte?
- For å treffe meg. - Nei. For å treffe meg.
Du lyver.
Han brøt seg inn hos meg og ventet på meg.
Det har jeg aldri hørt noe om.
- Jeg har aldri sagt noe. - Stephan ville ha fortalt det.
Gutter forteller ikke mødrene sine alt.
Hvis han hadde sagt noe til deg, ville du gått til politiet,
og da ville de kommet hit.
Han sa ingenting da.
Da de fant Cleo Johnson død, ringte jeg ham.
Og du har rett. Han elsker å snakke med meg.
Du lyver.
Han sa ingenting.
Verken til deg eller noen andre.
Du vil bare ha en avissak. Du tror jeg er en dum polsk bonde.
- Jeg tror ikke du er dum. - Jødekjerring.
Faen ta deg, jødehore!
Jeg nekter å råtne i fengsel.
Du ville gjort det samme for din sønn. Vil du at jeg skal dø i fengsel?
Blir du fornøyd da?
Å gud.
Sentralen. Hallo?
Er det noen der?
Er det noen på linjen?
Hallo?
Tekst: Trine Haugen