Katz? Katz, vad gör du här så sent?
Förlåt, mr Durst. Shapiro ville ha resten av formarna klara till imorgon.
Okej. Bra.
Det här är miss Morgenstern, min sons flickvän.
Hon skriver en artikel om mitt företag för The Brownie, deras skoltidning.
Okej. Bara jag slipper kommentera.
Den mannen visste att det här inte var en intervju.
Han misstänkte att det inte var en intervju.
Men han säger ingenting.
Vet du varför?
- Varför? - För att han behöver det här jobbet.
Jag vet.
Jag vill bara inte ljuga mer.
Jag vill inte ljuga för Allan.
Vi berättar för honom när vi är redo.
Hör på mig, du kommer leva som en bohemisk prinsessa.
Jag kommer ha min egen studio och du kommer att ha ett skrivarrum,
och vi kommer att vara fria.
Hal...
...vi kanske kommer ha sällskap.
FÖRSVUNNEN EUNETTA "CLEO" JOHNSON
BASERAD PÅ BOKEN AV LAURA LIPPMAN
Tack för det här mötet.
Förlåt att ni tvingades komma hela vägen ut hit.
Min bil vägrade starta.
Vad önskas, sir?
- Bara kaffe, tack. - Kaffe.
Vadan denna tête-à-tête?
Seth har inte varit sig lik sedan du flyttade.
Jag vet.
Jag är ledsen.
Han vill inte prata om det, men igår öppnade han sig äntligen.
Vad sa han?
Han sa att han inte känner sig trygg i ditt hem.
Jag förstår.
Känner sig inte trygg.
Här.
Vad är det?
Skilsmässodokument.
- Jag har blivit rådd att ansöka... - Okej.
...då du har övergett äktenskapet.
- Varsågod, sir. - Tack.
Kommer jag få underhåll?
- Vad? - Vad?
Jag överräcker slutet på vårt äktenskap och det är det första du säger?
- Du har inte gett mig nåt hittills. - Du har det här
- nya, flådiga jobbet på The Star. - Du vet vad de betalar mig där.
- Nej. - Måsta jag skaffa en advokat,
eller ska jag ställa mig på knä och tigga och be?
Det här var ditt val. Det här är det du ville.
Kommer du ihåg det?
- Du gick ut genom dörren... - Vänta.
- Du har träffat nån, va? - ...du lämnade...
- Du har träffat nån. - Ja, det har jag. Det har jag.
Hur gammal är hon?
- Vad spelar det för roll? - Kom igen. Låt mig få skratta.
- Vad är det här? - Hur gammal är hon? Hur ung...
Hon fyller 25 i september.
Bravo.
- Jag är glad för din skull. Faktiskt. - Maddie, kan du sluta?
- Är hon kosher? - Vad har det...
- Så klart hon är. Så klart... - Så klart hon är.
- Vad underbart. - Du gillar det, va?
- Äntligen. - Om vi skiljer oss,
kanske jag äntligen kan sälja min bil utan tillstånd från dig.
Det kan du nog.
Fast jag behöver fortfarande din hjälp.
- Hörde du? Jag behöver din hjälp. - Ja, jag hörde dig.
Jag hörde dig. Jag täcker advokatkostnaderna.
- Jag ska behandla dig rättvist. - Tack.
Men du måste sluta pressa vår son att bo med dig.
- Kan du lova det? - Jag pressar honom inte.
- Han är mitt barn, jag vill umgås... - Hans betyg sjunker.
Han behöver en stabil förebild i sitt liv. Han behöver vara med sin far.
Jag är stabil.
Jag läste i din artikel,
att det sista lilla Tessie bad om var en sjöhäst.
Hon gick in i den där butiken på jakt efter nåt makalöst,
men blev straffad för det.
Precis som jag straffades för att jag ville ha mer.
Precis som du kommer att bli.
AKUTAVSTÄNGNING
Hej, Maddie. Gick du förbi Goska's?
- Det gjorde jag, Lou. - Du är bäst, Maddie.
- Snygging. - Så ja.
Snacka om scoop.
Kära miss Husmorskrönika,
jag vill rapportera om en råttinvasion på norra sidan av 86th Avenue.
De är vidriga...
...och staden gör inget för att ta hand om problemet.
- Alla i området... - Kära Överväldigad,
jag undersökte saken och upplyste staden om er situation.
Jag har blivit försäkrad om att så snart köldperioden är över,
ska saken utredas och en säker och effektiv giftbehandling kommer följa.
Vad händer?
Mr Heath säger att du ringde stadsmiljösektorn
angående belysning som inte fungerar i Druid Hill Park?
Ja, vi fick ett brev som mr Heath inte ville publicera, så jag ringde dem.
Nån gick förbi och upptäckte att lamporna var släckta. Vad hände?
Parkarbetare som skulle laga belysningen hittade en död kropp där. En negress.
Gud.
Vill de prata med mig?
Det behövs inte. Jag ger dem bara brevet. De kommer gå vidare.
Och mr Marshall?
Nej. Jag ger dem brevet så är det över.
Kom de på vem kvinnan var?
Kroppen var i riktigt dåligt skick. De identifierade henne som Cleo Johnson.
Cleo Johnson?
Jag läste om henne i The Afro. Det var hon som försvann
samma kväll som Stephan Zawadzkie greps i parken.
Förlåt. Jag måste ha slängt det. Jag har inte så mycket utrymme.
Jaså? Minns du nåt?
- Bara en lapp från Bill Smith. - Bill Smith?
- Jösses. - Vad?
Det är ett falskt namn. Kan lika väl heta Musse Pigg.
Om du hittar lappen, låt den vara slängd.
Marshall vill inte ha med det här att göra.
Du vet, låt The Afro sköta det här.
Visst.
Så det här är kontoret jag kan se fram emot?
Tror du dina bagelleveranser ska ge dig nåt bättre?
Edna...
...jag undrade om jag kunde få be dig om råd.
Misstag nummer ett.
- Vadå? - Be aldrig om lov.
- Förlåt, jag bara... - Misstag nummer två.
- Vad? - Be aldrig om ursäkt.
Jag har ett etiskt problem jag skulle vilja prata om.
- Strike tre. - Vad?
Läs alltid av rummet.
Jag sitter för fan på toa för att slippa de babblande kuksugarna
så jag får fem minuters paus för att avsluta mitt arbete.
Verkar det som om jag känner för
att dela med mig av min visdom i denna sekund?
Stephan?
Maddie.
Jag hoppades att du skulle komma på besök.
Men jag antar att du fått din story.
Är det därför du skickade brevet?
- Så jag skulle komma tillbaka? - Vilket brev?
Okej.
Vi börjar om.
Varför dödade du den färgade kvinnan?
Jag har aldrig hört talas om henne
förrän de förhörde mig angående henne idag.
Jag var med dig, Maddie, om du minns?
- Ingen vet det förutom du. - Jag fick ett brev från Bill Smith
i samma park där de grep dig
den kvällen hon försvann.
- Varför skickade du det brevet? - När jag skickar brev,
är avsändaren Baltimores kriminalvård.
Du kan ha bett nån på utsidan att skicka det till mig. En medbrottsling.
Varför? Om jag hade gjort det, varför skulle jag vilja att hon hittades?
För att få mig involverad igen.
Nej.
Det var inte jag.
Men varje gång nån hittas död i den sjön, tycks spåren leda till dig.
Det är inte mig de har gemensamt, Maddie.
Det är dig.
Damen i sjön.
Så ser man ut efter några månader i spat.
Tvingades hennes mor se henne så där?
Dessvärre. Hon identifierade henne.
Finns det några likheter med Durst-fallet?
Inte så många, förutom att båda dränktes.
Men hon blev mördad?
Omöjligt att veta i det här skicket.
Inget trauma mot huvudet, inga tecken på strypning eller kvävning.
Vad mig anbelangar kan hon ha tagit en simtur och sen frusit till döds.
Mitt i vintern i en fontän?
Den här vägen, miss Morgenstern.
- Tack. - Ja.
Ge mig utskriften från Dukes rättegång.
Okej. Jag säger till. Jag sa att jag säger till.
Hej, ms Murphy.
Jag heter Maddie Morgenstern. Jag skriver för The Star.
Cora sa det, men jag har aldrig sett ditt namn i tidningen.
Jag skriver Husmorskrönikan.
Världen känner mig som miss Husmorskrönika.
- Hur kan jag stå till tjänst? - Ni har rapporterat om Cleo Johnson.
- Det har jag. I tre månader nu. - Jag skulle vilja veta mer om henne.
- Varför? - För att skriva en story, så klart.
När den stackaren var försvunnen, fick hon inte ens ett ord i en kolumn.
Men nu när ni tror att en vit mördare har nåt att göra...
Jag tror faktiskt inte att han är involverad.
- Vem tror du gjorde det? - Det hoppas jag ta reda på.
- Din tidning skrev en artikel om honom. - Precis.
Jag samarbetade på den. Jag fick bara inget omnämnande.
Få se om jag förstått.
Jag kämpar med att följa ledtrådar, få intervjuer, sätta ihop tidslinjer
och du vill att jag ger allt till dig så att du får ett omnämnande i The Star?
- Nej, tack, miss Husmorskrönika. - Med all respekt, ms Murphy,
när The Afro trycker en story är det bara de färgade som läser den.
Om The Star trycker en story följer alla dess utveckling.
Om det är all respekt jag förtjänar, klarar jag mig utan.
Jag har läst på om vad som pågår i din vita värld.
Om du vill undersöka min...
...då kan du göra likadant, raring.
Jag bor i Bottom, ms Murphy. Jag föredrar att se den som vår värld.
Nåväl, tack för er tid.
Kan nån följa miss Husmorskrönika ut?
Den vägen.
KYRKAN OCH HÖGERN BACKAR POWELL
NAACP VILL ENAS I DOMSTOL FÖR 200 000
Förlåt. Ursäkta mig.
Ursäkta mig. Så ledsen.
Konstapeln.
Ma'am.
Det var inte så här jag tänkte mig att vi skulle umgås öppet.
Så du kände henne?
Inte särskilt väl, ma'am. Det är en tragedi för hela samhället.
Vi kommer inte vila förrän vi hittat den ansvarige. Ursäkta mig.
OFFRETS FRÅNSKILDA MAKE FÖRHÖRD OM MORDET
JULTRADITIONEN FORTSÄTTER!
- Halleluja! - Halleluja!
Halleluja!
Herren är kärlek!
TILL MINNE AV EUNETTA "CLEOPATRA" JOHNSON
Och att älska nån...
...är att känna dem.
Låt oss välkomna Merva Sherwood till pulpeten.
Eunetta var min enda dotter.
Men när hennes far lämnade oss,
började hon tro att hon var mamman i huset.
Ja.
Eunetta drömde alltid om att sjunga med sin far,
och sin vän Dora. Hon var en duktig flicka.
Fortsätt!
Berätta för dem!
Slappy, varför sticker du inte härifrån, din hedning?
Berätta för Gud varför jag inte får sitta bredvid mina barn
på min frus begravning.
Gode Gud, skydda mig från denne man!
Skydda dig från mig?
Du skakade hand med alla som la henne i den där kistan.
Och du är rädd för mig?
Hon var med dig den kvällen.
Om hon stannat hos mig hade hon fortfarande varit vid liv.
Hon gick till er i tron om att ni skulle hjälpa henne.
Men det gjorde ni inte.
Och nu ligger hon i jorden.
Stämmer inte det, mrs Summer?
Hon fick inget jobb för ni ville inte hamna i dålig dager
då hon jobbade för Shell.
Och det visste han. Eller hur, bossen?
- Inte nu, Slappy. - Han försökte lura henne.
Jag vet att du lider, men du måste sätta dig.
Får jag inte prata med honom längre?
Man vet att en nigger lyckats här i världen, när han har en egen slav.
- Var nu snäll och... - Okej, okej. Kom.
Vill du också vara med, grisen?
- Kom nu, mr Johnson, låt oss... - Är det mr Johnson nu?
Mitt namn betydde inte ett skit för er när min fru bar det.
Vi gör inte det här nu. Kom. Vi går ut. Kom.
Man vet att min fru var snygg när den här brodern
hängde på baren varje kväll och smuttade på...
- Pappa! - Han dricker inte ens.
Sluta.
Mr Johnson.
- Jag tänker inte prata med er. - Jag heter Maddie Morgenstern.
Jag är reporter på The Star.
- Jag tror inte att ni dödade er fru. - Jaså?
Och jag tror inte heller att Stephan Zawadzkie var involverad.
- Vad vet du om honom? - Jag skrev artikeln om honom.
Jag kan hjälpa er berätta er historia.
Det finns en kvinna där inne, hårfrisörska, som heter Lucille.
Cleo brukade sköta mr Gordons böcker. Visste ni det?
Vad har det med Lucille att göra?
Min son tar vad för en vadhållare som Lucille spelar hos.
- På julafton vann hennes nummer. - Gud, jag tror att jag var där.
Cleo försvann den natten. Förstår ni vad jag syftar på?
Cleo delade ett vad med Lucille?
Det var inget vad. Hon visste vilket nummer det skulle bli.
Cleo spelade aldrig, hon förlorade sin far på grund av spel.
Vinner man på ett nummer man inte borde veta, hamnar man i sjön.
- Förstår ni? - Det gör jag, mr Johnson. Mr Johnson...
...om ni är villig att backa upp era ord, kan jag nog hjälpa er.
Hjälpa mig?
Ni vet väl inte vems mark ni beträder, ms Reporter?
Det är bäst ni lär er snabbt.
- Ms Morgenstern... - Hej.
...vad gör ni här? Vi öppnar inte förrän nästa vecka.
Jag såg er på stackars Cleos begravning och jag var här i närheten.
Så jag tänkte kika på er nya salong.
Wow.
Den här nya salongen är jättefin.
Den måste ha kostat en slant.
Som sagt, den är inte klar än. Men jag säger till så snart vi öppnar.
Vad är det ni vill göra?
Jag tänkte faktiskt, att jag skulle bli lite lockigare.
Varför var ni på begravningen, ms Morgenstern?
En viss ung dam...
Skriver ni nån slags artikel om ms Johnson?
Nej, nej, jag är bara intresserad av hennes story.
- Var ni vänner? - Nej, nej.
Hon satt i min stol en gång eller två, precis som ni,
men mer än så var det inte.
Kom tillbaka nästa vecka. Jag ger er rabatt.
- Då ses vi nästa vecka. - Okej. Hejdå.
Kära miss Husmorskrönika, Det går inte att åka tåg eller spårvagn
utan att se vulgär graffiti...
Kära Förolämpad, som föräldrar i Baltimore,
är vi alla oroliga över det överflöd av grafitti och vandalism
- som tar över vissa områden i vår stad. - Kära miss Husmorskrönika,
Jag är trött på att bära kläder när det är varmt.
- Varje gång jag är naken... - Kära Nudist...
Snälla Maddie, jag vet för fan vad Pharaoh är.
Cleo Johnson var bartender där.
Och hon skötte mr Shell Gordons räkenskapsböcker,
som har haft hand om det största nummerlotteriet
- i Baltimore de senaste 20 åren. - Jag vet
- vad det jävla negerlotteriet är... - Använd inte det ordet.
- Vilket då? Lotteriet? - Jag tror att hon var inblandad...
- Du tror? - ...i ett vad som fick henne dödad.
Okej. Vem är din källa?
- Vem är din källa? - Cleo Johnsons make.
För helvete.
Gå med det till Marshall så ser han till att du hamnar på The Afro.
Och därför kommer jag till dig istället.
Jag tror att den här kvinnan mördades och att vi borde skriva om det.
- Även om hon är svart. - Du... Snälla.
- Du... Du... - Vad?
...skrapar i bottenskrapet, Maddie.
- Du har inget att gå på. - Skitsnack.
Du är en fegis, Bob.
Och du är redan ute på tunn is, mrs Schwartz.
Gå tillbaka till ditt skrivbord och strunta i den här skithistorien,
annars kommer du att hamna i soporna du också.
Hej, jag vill prata med mr Gordon, tack.
ENDAST MEDLEMMAR
- Hej. - Tyvärr, mina damer. Endast medlemmar.
Jag är reporter på The Baltimore Star. Jag såg er.
Jag såg er igår på Cleo Johnsons begravning.
Jag vill prata med mr Gordon om mrs Johnson.
- Det kan jag inte hjälpa er med. - Nej, ursäkta. Ursäkta mig.
Få se om jag förstått rätt.
Baltimores ledande tidning
vill skriva en artikel om en mördad negress
som var anställd på den här klubben, och ägaren vägrar prata med mig?
Ni ger mig inget annat val än att skriva
om anklagelserna mrs Johnsons make riktat mot mr Gordon.
Vänta här.
Tack så mycket.
Förlåt, jag tror inte jag fick ert namn.
Reggie. Vad har hänt med ditt ben?
Olycka på träningen. Jag är boxare.
Jag hade trott att boxning gav en blåtiror.
Rephoppning.
Kom om en stund och säg att de väntar oss i nyhetsrummet.
- Är du säker? - Ja.
Hej. Tack.
- Hej. - Och vem har jag äran att träffa?
Madeline Morgenstern. Ni kan kalla mig Maddie.
I så fall, kan du kalla mig Shell.
- Så du skriver en artikel om Cleo? - Det gör jag.
- Vilka fina tropiska fiskar du har. - Reggie är fiskexpert.
Hur kan jag stå till tjänst?
- Kan vi bjuda på nåt? - Nej, tack.
Säker? Det tycks mig att du kan behöva en drink.
Jag tar en whisky. Tack.
- Hur väl kände du Cleo? - Jag har känt henne sen hon var barn.
- Hon skötte dina böcker. - Visst.
Hur medveten var hon – hur ska jag säga – om din sidoinkomst?
- Eller är det din huvudinkomst? - Vilken inkomst menar du?
Måste jag säga det?
Tja...
- Tack. - Jag föredrar att prata klarspråk.
Du har drivit det största nummerlotteriet i de färgades Baltimore i över 20 år.
Jag har investerat i det svarta Baltimore, ms Morgenstern.
Om jag inte tjänade den svarta makten,
skulle nummerlotterier vara lagliga i vartenda gatuhörn.
Jag garanterar att det blir så om er vita regering tar över.
- Du, chefen. Jag ska gå ner... - Nej.
Du stannar här.
Låt ditt dåliga ben vila.
Vart ska du? The Baltimore Star är här. De intresserar sig för negerlotteriet.
Jag är intresserad av Cleo Johnson
och pengarna jag tror hon vann, tack vare tidigare nämnda lotteri.
- Vad då för pengar? - Säg det du.
Jag vet inte vad du pratar om. Vet du vad hon pratar om?
Jag vet inte vad hon pratar om.
Jag är ledsen. Ms Morgenstern, de väntar oss borta på...
- ...kontoret. - Jag kommer strax.
- Och det här är... - Min assistent, ms Weinstein.
Vi har en tajt deadline gällande storyn om Cleo Johnson,
och jag vill gärna få ert officiella svar i skrift.
Tack så mycket, ms Weinstein.
Dora Carter, då?
- Hon jobbade tydligen också för er? - Hon är i Paris.
Hon flyttade till större och bättre ting.
Till stor besvikelse och hjärtesorg för unga Reggie här.
Var du och miss Carter förälskade?
Jag vill gärna tro det.
Av ren nyfikenhet, var tillbringade du thanksgiving?
Firar du det?
Ja, det gör de flesta av oss. Det är en amerikansk helg.
Det är skönt att passa in, va? Det underlättar, eller hur?
Jag respekterar det judiska folket. Det gör jag.
Ni har överlevt ett folkmord. Ni har besegrat rasism.
Men i det här landet, i den här staden, är vitt det rätta.
Och vad mig anbelangar, är det allt du är.
Du kan ställa dig i kö med resten av dem som vill bestämma vilka vi är.
På samma sätt som ni kom hit för att säga vem jag är, ms Morgenstern.
Allt jag gör gör jag för att tjäna den svarta makten.
Svart finansiell makt.
Om några slantar
tillåter de tyngda att hålla blicken högt med hopp,
och då och då så slår hoppet in,
- då är jag okej med det. - Och hur gick det för Cleo Johnsons hopp?
Hur väl slog det ut?
Cleo jobbade i hela staden.
Kommer ni utsätta hennes judiska arbetsgivare
för era ärekränkande frågor eller bara de svarta?
Kära miss Husmorskrönika, Elen på 39th och Davis kommer och går...
Kära Elavbrott, The Star har redan...
Cleo jobbade på Hecht's, som modell i deras skyltfönster.
- ...en negerfamilj flyttade in... - Många män kan ha sett henne där
och ha utvecklat nån besatthet som fick henne dödad.
- Kära Bekymrade mor, jag tror... - Hecht's tillhör väl ert folk?
- Kära Hundälskare... - Så ni underlät att besöka dem.
- Hej. - Trevligt att se er, mrs Schwartz.
Jag är rädd att vi stänger. Är det nåt jag kan...
Jag är här för att fråga om Cleo Johnson.
- En av era skyltfönstermodeller? - Klart att jag minns Cleo.
- Vilka hemska nyheter. - Ja.
Hon var en vacker flicka.
- Ni borde också minnas henne. - Jag?
Ni gick härifrån i klänningen hon visade förra thanksgiving.
Tog den från hennes rygg, så att säga.
Och den såg bättre ut på er, så klart.
Kära miss Husmorskrönika, du är inte till nån hjälp.
- Maddie, låt mig hjälpa dig. - Jag klarar det själv.
Du letar ledtrådar med den klänningen i din garderob.
Sluta, Maggie. Tror du jag vill göra det här?
Jag vill inget hellre än att ha barn med dig.
Men inte nu.
Nu måste vi se till att du blir skribent.
Du är bara en liten flicka som försöker glömma sitt förflutna.
Du vet väl inte vems mark du beträder?
Så att du får ett omnämnande i The Star?
...ärekränkande frågor eller bara de svarta?
Men varje gång nån hittas död i den sjön, tycks det leda till dig.
Vad gör du här?
Vad händer?
Jag såg henne samma dag Tessie Durst försvann.
- Såg vem? - Cleo.
Cleo Johnson.
Jag köpte en klänning hon hade på sig
och sen hittade jag Tessie.
Och sen träffade jag dig. Och Stephan pratade med mig.
Och sen när Cleo försvann, var det samma kväll som Stephan rymde.
Så de tror att han gjorde det.
Men jag följer allt, och det leder alltid till mig.
- Maddie. Maddie, du måste sluta. - Det leder alltid till mig.
Du kände henne också.
Cleo Johnsons make sa att du gillade henne.
- Gillade du henne? - Maddie, det var innan dig och mig.
Kom, bara... Kom och sätt dig.
Du skickade mig till Lucille.
- Maddie, sluta. Vi sätter oss. - Cleos make sa att Cleo gav henne...
...vinnarnumret, att det var därför hon mördades.
Det var bara hans version. Bara en historia.
Du tror inte att Shell Gordon är involverad, va?
Sluta. Fråga inte ut mig, Maddie.
Jag är här för att hjälpa dig. Jag vill hjälpa dig.
- Du har många bollar i luften. - Cleo arbetade för Shell på Pharao
och hon skötte hans böcker.
Maddie... Du, Maddie.
Hälften av Baltimores färgade arbetar för Gordon.
- Det här leder inte till nåt. - Gör du det?
- Jag kom inte hit för att gräla. - Jag vet varför du kom hit.
Gör inte så.
Säg inte hur jag ska göra mitt jobb.
Det här är inte ditt jobb, okej?
Ditt jobb är inte att leka detektiv, baby.
För att Ferdie Platt jobbar på fallet? Baltimores första svarta mordutredare.
- Mazel tov. - Varför är du...
Du bryr dig inte mer om Cleo Johnson än nån av stadens vita poliser.
- Bryr du dig om henne? - Ja.
Det är bara... Lyssna på mig.
Du bryr dig bara för att kunna rentvå din brevväns namn.
- Han dödade henne inte. - Visst? Ärligt. För att han sa det?
- Ja, jag tror honom. - Klart att du gör.
- Du trodde hans mor också. - Det finns inga andra misstänkta.
Och kanske...
kanske glömde du rapportera att du känner Reggie, boxaren,
som råkar äga en tropisk fisksamling.
Jag vet inte vad du pratar om.
Okej? Jag vet verkligen inte, men...
...det här är inte din skoltidning, Maddie.
Folks liv står på spel. Det handlar inte bara om Maddie.
- Jag vill vara ensam. - Är det så du ber nån att gå?
Jag vill vara ensam.
Du är alltid ensam, Maddie.
ÅTERVÄNDSGRÄND
Godmorgon, mrs Zawadzkie. Jag heter Maddie Morg...
Jag vet vem ni är, ms Morgenstern.
Kan jag få be om lite av er tid?
Vår butik stängdes, så tid har jag numera gott om.
Tack.
Vill ni ha nåt att dricka?
Kaffe, om ni har?
- Hur tar du det? - Mjölk, grädde...
Vilket av dem?
- Mjölk, om det går bra. - Känn er som hemma.
Tack.
Har ni hört nåt om min son?
Nej. Har ni?
Han har inte sagt mycket på sistone.
Jag tror han föredrar att prata med er.
Han är säkert rädd.
De kommer avlägga hans dom snart, mrs Zawadzkie.
Kasia.
Kasia. Vilket fint namn.
- Katarzyna är finare. - Tack.
Men inte när människor här säger det med amerikansk dialekt.
- Är ni från Polen? - Född och uppvuxen.
Min mor är också från Polen.
- Jaså? - Ja.
- Varifrån? - Warszawa.
Tack.
Den här kommer från Bauhof's.
Jag handlar bara där.
Varifrån kommer ni?
Treblinka.
Det är en vacker by.
Gårdar. Grön skog.
Året om.
- Bra människor. - Ja.
Alla brukar säga att vi hatade judarna,
men sanningen är att ingen av oss hade ens sett en jude
förrän tyskarna byggde sina dödsläger där.
Jag beklagar.
Nuförtiden kan man inte ens nämna byn vid namn.
Jag träffade en amerikansk soldat i slutet av kriget.
Jag var en söt flicka, om du nu kan tro det.
Du är fortfarande söt, Kasia.
Jag förstår varför min son tycker om er.
Jag älskade inte den där soldaten.
Jag ville bara komma så långt därifrån som det gick.
Få en nystart.
Människan planerar, Gud skrattar.
Det har jag aldrig hört förr.
Jag älskar min son.
- Självklart. - Men hans...
...hans huvud är inte...
De låter honom inte åberopa sinnessjukdom, visste ni det?
Förmodligen för att de tror att han dödade Cleo Johnson också.
Ja. Snart säger de väl att han sköt president Kennedy.
Kasia...
Jag tror jag vet vem den svarta mannen var som var i fiskaffären den dagen.
Om du pratar med mig, kan jag skriva en artikel som hjälper Stephan.
Vad spelar det ens för roll nu?
Den där svarta mannen med blåtira som du pratade om. Minns du?
Vill du inte hjälpa till att hitta honom?
Om de hittade honom, skulle det ge Stephan rejäl hävkraft.
Tak, jag hörde det.
Jag lämnade hans signalement till polisen, till åklagaren, alla som frågade.
Vad vill du ha från mig?
Jag är också mor.
Jag har en son precis som din, en enda son.
Han är nästan i samma ålder.
- Jag vill hjälpa Stephan så gott jag kan. - Om du vill hjälpa till,
så kanske det är bättre att han sitter inne ett tag.
För att hålla sig ifrån trubbel.
Vet du vart din son gick den dagen han rymde?
- För att hälsa på mig. - Nej.
För att hälsa på mig.
Du ljuger.
Han bröt sig in i min lägenhet och väntade på mig där.
Det har jag aldrig fått veta.
- Jag har inte sagt det till nån. - Stephan hade sagt det.
Pojkar berättar inte allt för sina mödrar.
Om han hade sagt nåt till dig, hade du gått till polisen
och de hade kommit hit för länge sen.
Han berättade inget för mig då.
Efter att de hade hittat Cleo Johnsons kropp, ringde jag honom.
Ni hade rätt.
- Han älskar att prata med mig. - Du snackar skit.
Han sa inget
till dig eller nån annan.
Du har kommit på eget bevåg för att lura ur mig en story.
Du tar mig för en dum polsk bonde.
- Jag tycker inte du är dum, Kasia. - Judiska subba.
Fan ta dig, judiska hora!
Jag tänker inte sitta inne för din skull.
Du hade gjort detsamma för din son. Vill du se mig dö i fängelse? Vill du det?
Skulle det göra dig glad?
Åh, Gud.
Växeln. Hallå?
Är det nån där?
Är det nån på linjen?
Hallå?
Undertexter: Victoria Heaps