Кац?
Що ти тут робиш так пізно?
Вибачте, містере Дерст. Шапіро сказав, щоб до ранку форми були готові.
Ясно. Добре.
А це міс Морґенштерн, дівчина мого сина.
Пише статтю про мій бізнес для газети «The Brownie»,
їхньої шкільної газети.
Добре. Аби мені не треба було говорити.
Той хлопець знав, що це не інтервʼю.
Він запідозрив, що це не інтервʼю.
Але він не скаже ні слова.
Знаєш чому?
Чому?
Бо не хоче втратити роботу.
Я знаю.
Просто не хочу більше брехати.
Не хочу обманювати Аллана.
Скажемо йому, коли будемо готові.
Послухай мене. Ти житимеш як богемна принцеса.
У мене буде своя студія,
а в тебе – кабінет для писання, свій кабінет,
і ми будемо вільні.
Гел...
нас може бути троє.
СРІБНИЙ ДОЛАР
ПРОПАЛА БЕЗВІСТИ ЮНЕТТА «КЛЕО» ДЖОНСОН
СПРАВЖНІЙ СОННИК
ДЖАЗ-БАР СИНІЙ ПТАХ
ЗА РОМАНОМ ЛОРИ ЛІППМАН
ЛЕДІ В ОЗЕРІ
Дякую, що прийшла.
Вибач, що ти мусив так далеко їхати.
Моя машина не заводилася.
Що замовите, сер?
Тільки каву, будь ласка.
Кава.
То чим я зобовʼязана цій зустрічі тет-а-тет?
Відколи ти пішла, Сет сам не свій.
Я знаю.
Мені прикро.
Він не хоче про це говорити, але вчора ввечері нарешті відкрився.
І що сказав?
Сказав, що йому небезпечно у твоїй квартирі.
Зрозуміло.
Ясно.
Йому небезпечно.
Ось.
Що це?
Папери на розлучення.
- Мені порадили подати... - Ясно.
...на підставі залишення.
Прошу.
Дякую.
Я отримаю аліменти?
- Що? - Що?
Я повідомляю про кінець нашого шлюбу,
і це перше, що ти кажеш?
- Поки що ти нічого мені не дав. - У тебе ж
нова модна робота в газеті.
Ти знаєш, скільки там платять.
- Не знаю. - Мені що, шукати юриста
чи стати навколішки й благати тебе?
Це твій вибір.
Ти сама цього хотіла.
Чи ти забула?
- Ти вийшла у двері... - Стривай.
- Ти з кимось познайомився? - ...ти пішла з...
- Познайомився. - Так.
Познайомився.
Скільки їй років?
- Яка різниця, Медді? - Та ну. Дай посміятися.
- Про що ти? - Скільки їй років? Молода...
У вересні виповниться 25.
Молодець.
- Я рада за тебе. Справді. - Медді, будь ласка, перестань.
- Їсть кошерне? - Яке це...
- Авжеж. Звісно, кошерне. - Кошерне.
- Це чудово. - А тебе зачепило?
- Нарешті. - Може, розлучимось,
і я зможу нарешті продати машину без твого дозволу.
Мабуть, зможеш.
Але потрібна твоя допомога.
- Ти чув? Потрібна допомога. - Так, я чув.
Я чув.
Я оплачу послуги юриста.
- Я тебе не скривджу. - Дуже дякую.
Але не тисни на сина, щоб він залишився з тобою.
- Обіцяєш? - Я на нього не тисну.
- Це моє дитя, я хочу з ним... - Він зʼїхав у навчанні.
Йому потрібен урівноважений приклад у житті.
Він має жити з батьком.
Я врівноважена.
Я читала у твоїй статті,
що Тессі перед смертю просила морського коника.
СЛУЖБА ПОРЯТУНКУ ПАРКУ ДРУЇД-ГІЛЛ
Вона зайшла в ту крамничку в пошуках дивовижного,
але була за це покарана.
Так само як я – за те, що прагнула більшого.
Так, як будеш покарана ти.
АВАРІЙНЕ ПЕРЕКРИТТЯ
Привіт, Медді. Заходила в «Ґоску»?
Авжеж, Лу.
Ти неперевершена.
- Красуня. - Ти ба.
Яка краля.
Міс Допомога,
хочу повідомити про навалу щурів на північному боці 86-ї авеню.
Вони огидні,
а місто ніяк не реагує на проблему.
- Усі в районі... - Пані Приголомшена,
я вивчила питання і сповістила владу міста про вашу ситуацію.
Мене запевнили: щойно потепліє,
проведуть повну інспекцію та безпечну й ефективну дератизацію.
Що таке?
Гіт каже, ви дзвонили в департамент суспільних робіт
з приводу ліхтарів, які не горять у парку Друїд-Гілл?
Ми отримали листа. Містер Гіт не схотів його публікувати,
тому я подзвонила.
Хтось проходив і помітив, що вони не горять. А що?
Працівники парку пішли ремонтувати ліхтарі й знайшли тіло.
Труп негритянки.
Боже.
Вони до мене прийшли?
У розмові нема потреби.
Я віддам їм листа, й вони підуть.
А як стосовно містера Маршалла?
Ні.
Я віддам їм листа, і на тому все.
А вже знають, хто та жінка?
Тіло в дуже поганому стані.
Її упізнали. Клео Джонсон.
Клео Джонсон?
Я читала про неї в «The Afro». Це вона пропала
тієї ж ночі, коли Стефана Завадскі взяли в тому парку.
Вибачте. Я, мабуть, викинула.
У мене небагато місця.
Серйозно?
А пригадати щось можете?
То була коротенька записка від Білла Сміта.
Білл Сміт?
- Боже. - А що?
Це вигадане імʼя.
Міг би й Міккі Маусом назватися.
Слухайте, якщо таки знайдете, не виймайте зі смітника.
Маршалл не хоче в це вплутуватися.
І нехай у «The Afro» розбираються.
Добре.
Це той кабінет, про який я маю мріяти?
Думаєш, за доставку бейґлів дадуть кращий?
Едно...
Я хотіла попросити в тебе поради, можна?
Перша помилка.
- Яка? - Ніколи не питай дозволу.
- Вибач, я... Я не... - Друга помилка.
- Яка? - Не вибачайся.
У мене етична дилема, про яку я б хотіла з тобою поговорити.
Третій страйк.
Який?
Зчитуй настрій людей.
Я засіла в тубзику, щоб утекти від тих мерзенних скигліїв,
пʼять хвилин відпочити й доробити свою роботу.
Хіба схоже на те, що я схильна
ділитися з тобою зараз мудрістю?
Стефане?
Медді.
Я надіявся, що ви прийдете до мене.
Але, мабуть, сюжет ви вже отримали.
Тому ти прислав листа?
ВЕЖА А
Щоб я знову прийшла?
Якого листа?
Ясно.
Почнемо спочатку.
Навіщо ти вбив ту кольорову жінку?
Я й не чув про цю жінку,
доки про неї не почали сьогодні розпитувати.
Я був з вами, Медді, памʼятаєте?
Про це знаєте тільки ви.
Я отримала листа від Білла Сміта.
Той самий парк, де схопили тебе,
в ту ніч, коли вона пропала.
Нащо ти прислав листа?
На всій моїй пошті
стоять печатки Департаменту виправних установ Балтимора.
Ти міг попросити когось на волі, щоб мені надіслали.
Співучасника.
Навіщо? Якби я її вбив, то нащо мені, щоб її знаходили?
Щоб знову втягнути мене.
Ні.
Це не я.
Але щоразу, коли в тому озері знаходять труп,
він справді веде до вас.
Спільне у них – не я, Медді.
Це ви.
Леді в озері.
Це результат кількох місяців у воді.
Її мати мусила побачити її такою?
На жаль.
Вона її впізнала.
А є якісь збіги зі справою Дерст?
Небагато. Тільки те, що їх обох виловили з води.
Але її вбили?
У такому стані неможливо визначити.
Немає травми черепа, жодних ознак, що задушили чи задихнулася.
Як на мене, вона могла піти поплавати й замерзнути.
Посеред зими полізла у фонтан?
Сюди, міс Морґенштерн.
- Дякую. - Так.
Дайте стенограму суду над Дюком.
Добре. Я вам повідомлю.
Я ж кажу – повідомлю.
Вітаю, міс Мерфі.
Я Медді Морґенштерн. Пишу для «The Star».
Кора казала, але я ніколи не бачила там вашого підпису.
Я пишу колонку допомоги.
Тому мене знають як міс Колонка Допомоги.
Чим допомогти, міс Допомога?
Ви пишете про Клео Джонсон.
Пишу. Вже три місяці.
Я б хотіла знати про неї більше.
Навіщо?
Для статті, звісно.
Коли ця бідолаха пропала,
ви й кількома словами про неї не згадали.
Але тепер ви думаєте, що тут орудував білий убивця...
Взагалі-то я не думаю, що він причетний.
- А хто тоді? - Це я і сподіваюся зʼясувати.
Про нього писала ваша газета.
Отож.
Взагалі-то я над тією статтею працювала. Просто мене не згадали внизу.
Ану розберімося.
Я надриваю дупу, шукаючи інформацію,
беру інтервʼю, зводжу графіки,
а ви думаєте, я все віддам,
щоб вас нарешті вказали в газеті?
Ні, дякую, міс Колонка Допомоги.
З усією повагою, міс Мерфі,
коли в «The Afro» виходить стаття, її читають лише кольорові.
А коли в «The Star» зʼявляється стаття, до неї прикуті всі погляди.
Якщо це вся ваша повага, то я можу без неї обійтися.
Я підчитую про те, що коїться у вашому світі білих.
Хочете зазирнути в мій?
Тоді, дорогенька, робіть те саме.
Я живу на Дні, міс Мерфі.
Мені подобається вважати цей світ нашим.
Дякую, що приділили час.
Покажіть міс Допомозі, де вихід.
Туди, будь ласка.
ДУХОВЕНСТВО, ПРАВОЗАХИСНИКИ – ЗА ПАВЕЛЛА
АСОЦІАЦІЯ ВИМАГАЄ В СУДІ УГОДИ НА 200 ТИСЯЧ
Ніхто не знає
Скількох я зазнав турбот
Даруйте. Вибачте.
Ніхто не знає
Вибачте. Перепрошую.
Скільки негараздів
Слава, слава
Слава, алілуя
Слава
Полісмене.
Мем.
Не зовсім так я уявляла собі наш вихід у люди.
То ви її знали?
Не дуже добре, мем.
Це трагедія для всієї громади.
Не заспокоїмося, доки не знайдемо вбивцю.
Перепрошую.
- Слава - Слава
Слава
Слава, алілуя
Слава
Слава, алілуя
Це злий світ
І в ньому важко жити
ЧОЛОВІКА ВБИТОЇ ДОПИТАЛИ
Але треба випереджати
Важкі часи
- Слава, слава - Кажіть тільки: слава
Слава
Слава, алілуя
Друзі йдуть від тебе
Слава
- Відвернися і скажи: слава - Слава
Дякуй Богові за ще один день, слава
Слава, алілуя
Я пробував розказати білому
Ніхто, ніхто
Але він не міг зрозуміти
Ніхто, ніхто
Я пробував розказати чорному
Ніхто, ніхто
Але він не схотів узяти мене за руку
ТРАДИЦІЯ РІЗДВЯНОГО СЕЗОНУ ТРИВАЄ!
- Алілуя! - Алілуя!
Алілуя!
Господь – це любов!
СВІТЛОЇ ПАМʼЯТІ ЮНЕТТИ «КЛЕОПАТРИ» ДЖОНСОН
А любити людину...
означає знати її.
Запрошуємо на кафедру Мерву Шервуд.
Юнетта – моя єдина дочка.
Та коли її батько пішов від нас,
вона почала вважати себе мамою в нашому домі.
Так.
Юнетта завжди хотіла співати з батьком
і подругою, Дорою.
Вона була хорошою дівчинкою.
Продовжуйте.
Розкажіть їм!
Слеппі, безбожник, іди звідси.
Розкажіть Богові, чому ви не дали мені сісти біля дітей
на похороні дружини.
Господи, захисти мене від цього чоловіка!
Захистити вас від мене?
Ви тисли руки всім, хто загнав її в домовину.
А боїтеся мене?
У ту ніч вона була з тобою.
Якби лишилася зі мною, була б жива.
А пішла вона до вас, бо думала, що ви поможете.
Але ви не помогли.
Тому вона в землі.
Правда ж, місіс Саммер?
Ви не взяли її на роботу, щоб не псувала вам імідж,
бо вона працювала в Шелла.
А він про це знав. Правда ж, бос мафії?
Не зараз, Слеппі.
Він її обманював.
Я знаю, тобі боляче, але йди сядь.
Що, з ним уже не можна побалакати?
Чорний піднявся у світі, коли має своїх рабів.
- Будь слухняний і... - Все. Перестаньте.
Що, свиня, теж захотів?
- Містере Джонсон... - Тепер я містер Джонсон?
Моє прізвище для тебе було нулем, поки його носила дружина.
Не треба тут. Ходімо надвір. Вийдемо.
Моя жінка була жива, коли цей високий темний брат
щовечора приходив у бар і цмулив...
- Тату! - А він не так пʼє.
Перестань.
Містере Джонсон.
- Я не говоритиму. - Я Медді Морґенштерн.
Журналістка газети «The Star».
- Я не думаю, що ви вбили дружину. - Та невже?
І Стефан Завадскі навряд чи до цього причетний.
- Що ви про нього знаєте? - Писала про нього статтю.
Можу й вашу історію розповісти.
Слухайте, там є жінка, перукарка, звати Люсіль.
Клео вела бухгалтерію містера Ґордона. Ви знали?
А до чого тут Люсіль?
Мій син робив обходи для букмекера, який приймає ставки Люсіль.
У вечір Різдва випало її число.
Здається, я там була.
Клео зникла в ту ніч. Розумієте, про що я?
Клео розділила ставку з Люсіль?
То була не ставка. Вона знала, які номери випадуть.
Клео ніколи не робила ставок, бо через них втратила тата.
Постав на число, знати яке не повинна, – і опинишся в озері.
Розумієте, про що я?
Розумію. Містере Джонсон.
Містере Джонсон...
Якщо ви готові підтвердити свої слова, я можу вам допомогти.
Допомогти мені?
Ви не знаєте, у чий курник лізете, міс Журналістко?
Вчіться швидше.
САЛОН КРАСИ ЛЮСІЛЬ
- Міс Морґенштерн... - Вітаю.
...чому ви прийшли? Відкриття через тиждень.
Я бачила вас на похороні бідної Клео. Я була тут неподалік.
Подумала: зайду побачу ваш салон.
Ого.
Який гарний новий заклад.
Мабуть, чимало коштує.
Я ж кажу, ще не готово.
Я вам повідомлю, коли відкриємося.
Які послуги вас цікавлять?
Я думала зробити легку завивку.
А чому ви приходили на похорон, міс Морґенштерн?
Ця молода леді...
Ви робите якесь викриття місіс Джонсон?
Ні, я просто цікавлюся її історією.
Ви з нею дружили?
Ні, ні.
Тобто вона сиділа у мене в кріслі раз чи двічі, як і ви,
але ото й усе.
Вертайтеся через тиждень.
Зроблю вам знижку.
- Тоді до наступного тижня. - Бувайте.
Міс Допомога,
неможливо сісти на поїзд чи у трамвай,
щоб ці вульгарні графіті...
Шановна Ображена,
Усіх нас, батьків у Балтиморі,
турбує засилля графіті й вандалізму,
що захоплюють деякі райони нашого міста.
Міс Допомога,
мені набридло носити одяг у теплу погоду.
Щоразу, як я роздягаюся до трусів...
Шановний Нудисте...
Люба Медді, я знаю, що таке «Фараон».
Клео Джонсон була там барменкою.
А ще вона вела бухгалтерію містера Шелла Ґордона,
який керує найбільшою лотереєю
- у Балтиморі за минулі 20 років. - А ще я знаю,
- що таке пул негрів, Ме... - Не вживайте цього слова.
Якого? Пул?
Я думаю, вона зробила...
- Думаєте? - ...ставку, через яку її вбили.
Добре. Хто ваше джерело?
Хто ваше джерело?
Чоловік Клео Джонсон.
Чорт забирай.
Скажи це Маршаллові, і він пошле твою дупцю в «The Afro», Медді.
Тому я й прийшла до тебе.
Я вважаю, що цю жінку вбили, і ми повинні про це писати.
Хай вона й чорна.
Прошу тебе.
- Ти... - Що?
...шкребеш по дну бочки, Медді.
У тебе нічого немає.
Дурниці.
Боб, ти боягуз.
А ви, місіс Шварц, уже йдете по тонкому льоду.
Повертайтеся за стіл і дописуйте свій гівняний опус,
щоб не опинитися на смітнику разом з ним.
Я б хотіла поговорити з містером Ґордоном.
ЛИШЕ ДЛЯ ЧЛЕНІВ КЛУБУ
- Вітаю. - Даруйте, леді.
Лише для членів клубу.
Я журналістка «The Baltimore Star». Я вас бачила.
Учора бачила на похороні Клео Джонсон.
Я б хотіла поговорити з містером Ґордоном про місіс Джонсон.
- Нічим не можу помогти. - Вибачте.
Вибачте.
Дозвольте я поясню.
Провідна газета Балтимора
хоче написати статтю про вбиту негритянку,
працівницю цього клубу, а власник не хоче зі мною говорити?
Ви не даєте мені вибору, крім надрукувати
обвинувачення, які висунув проти містера Ґордона чоловік місіс Джонсон.
Зачекайте тут.
Дуже вам дякую.
Вибачте, я не спитала, як вас звати.
Реджі. А що у вас з ногою?
Випадок на тренуванні.
Я боксер.
Я думала, на боксі можуть око підбити.
Скакалка.
Зайди через кілька хвилин, скажи, виклик у редакцію.
- Ти впевнена? - Так.
Добрий вечір. Дякую.
Вітаю.
З ким маю приємність познайомитися?
Я Медлін Морґенштерн. Звіть мене Медді.
Тоді звіть мене Шелл.
То ви пишете статтю про Клео?
Так.
Які у вас гарні тропічні рибки.
Реджі – знавець рибок.
Слухаю вас.
- Бажаєте чогось? - Ні, дякую.
Точно? Мені здалося, що вам не завадить випити.
Я випʼю скотчу. Дякую.
Ви добре знали Клео?
З дитинства.
Вона вела бухгалтерію.
Так.
А наскільки вона була обізнана з вашим... як це назвати... побічним бізнесом?
Чи це ваш основний бізнес?
Про який бізнес мова?
Сказати вголос?
Ну...
- Дякую. - Пряма розмова – це краще, ніж натяки.
Ви керуєте найбільшою лотереєю
в кольоровому Балтиморі за 20 років.
Я інвестую в чорний Балтимор, міс Морґенштерн.
Якби гра не підтримувала чорну силу,
вона була б легальна на кожному розі.
А так і буде, якщо її прибере до рук ваш білий уряд.
Бос, я піду вниз...
Ні.
Залишайся.
Не напружуй ногу.
Куди ти зібрався? У нас тут «The Baltimore Star».
Зацікавилися пулом негрів.
Мене цікавить Клео Джонсон
і гроші, які вона отримала завдяки згаданому раніше пулу.
Які ще гроші?
Це ви мені скажіть.
Я не знаю, про що ви говорите. Ти розумієш, про що вона?
Я не знаю, про що вона говорить.
Пробачте.
Міс Морґенштерн, нас чекають у офісі.
- Хвилинку. - А це...
Моя асистентка, міс Вайнштайн.
У нас дуже стислі терміни статті про Клео Джонсон,
а я б хотіла отримати ваш офіційний коментар для друку.
Дуже вам дякую, міс Вайнштайн.
Що скажете про Дору Картер?
- Я так розумію, вона теж у вас працювала? - Вона в Парижі.
Поїхала заради кращого майбутнього.
Це наше велике розчарування і душевний біль молодого Реджі.
Ви з міс Картер кохали одне одного?
Мені хотілося б так думати.
А суто з цікавості, де ви були на День подяки?
Ви його святкуєте?
Більшість нашого народу святкує.
Це американське свято.
Мабуть, приємно не виділятися?
Так легше, правда?
Я поважаю єврейський народ. Чесно.
Ви пережили геноцид.
Подолали расизм.
Але в цій країні, в цьому місті білий значить головний.
А, як на мій погляд, ви білі.
Ставайте в довгу чергу людей, які розказують нам, хто ми.
Так само, як ви прийшли розказати, хто я такий, міс Морґенштерн.
Усе, що я роблю, слугує утвердженню чорної сили.
Чорної фінансової сили.
Якщо кілька монет
дають пригнобленим надію в погляді,
і коли-не-коли надія справджується,
то я тут для цього.
А як же надія Клео Джонсон?
Як вона справдилась у неї?
Клео працювала по всьому місті.
Її роботодавців-євреїв теж піддасте
своїм наклепницьким допитам? Чи лише чорних?
Міс Допомога,
Електроенергія на 39-й і Девіса живе своїм життям...
Шановний Знеструмлений, газета вже...
Клео працювала у «Гектс»,
моделлю у вітринах.
...заїхала сімʼя негрів...
Її могло бачити багато чоловіків
і захопитись аж так, що потім убити.
Стурбована Мати, я вважаю...
Але «Гектс» належить вашому народу, так?
Шановний Собачник...
До них ви напевно не зверталися.
- Вітаю. - Рада бачити, місіс Шварц.
На жаль, ми зачинені. Якщо я можу чимось...
Взагалі-то я прийшла спитати про Клео Джонсон.
Вона була моделлю у вітрині.
Авжеж, я памʼятаю Клео.
- Така жахлива новина. - Так.
Вродлива дівчина була.
Ви теж маєте її памʼятати.
Я?
Ви купили сукню, яка була на ній у День подяки.
У неї з плечей зняли, так би мовити.
Вам та сукня більше личила.
Міс Допомога,
допомоги з тебе ніякої.
Медді, дай допоможу.
Я сама можу.
Шукаєш зачіпки, а в самої сукня висить у шафі.
Перестань, Медді. Думаєш, мені хочеться?
Я дуже хочу мати спільну дитину.
Але зараз не час.
Поки що нам треба, щоб ти стала письменницею.
Ти просто маленька дівчинка, яка хоче забути минуле.
Ви не знаєте, у чий курник лізете...
Щоб вас нарешті вказали в газеті?
...наклепницьким допитам? Чи лише чорних?
Щоразу, коли в тому озері знаходять труп,
він справді веде до вас.
Що ти тут робиш?
Це ти що тут робиш?
Що в тебе тут?
Я бачила її в день зникнення Тессі Дерст.
- Кого? - Клео.
Клео Джонсон.
Цю сукню я купила, знявши її з неї,
а тоді знайшла Тессі.
А тоді познайомилася з тобою.
І Стефан зі мною розмовляв.
А коли Клео пропала,
того ж вечора втік Стефан.
Тому думають, що це він.
Але я все простежую, і щоразу вертається до мене.
Медді.
- Медді, перестань. - Усе веде до мене.
Ти теж її знав.
Чоловік Клео сказав, що вона тобі подобалася.
Подобалася?
Медді, це було ще до нас.
Іди, сядь.
Ти направив мене до Люсіль.
- Медді, та ну. Сідай. - Чоловік Клео
- каже, що Клео дала їй... - Сядьмо.
...виграшне число, за це її і вбили.
Це його версія, розумієш? Просто версія.
Ти не думаєш, що до цього причетний Шелл Ґордон?
Не допитуй мене, Медді.
- Я хочу допомогти. - Клео...
Виручити тебе.
- У тебе помітні труднощі. - Клео працювала в Шелла
у клубі «Фараон» і вела бухгалтерію.
Медді. Гей, Медді.
Половина кольорових Балтимора працюють у Ґордона.
- Це тобі нічого не дасть. - І ти?
Я не сваритися прийшов.
Я знаю, для чого ти прийшов.
Не треба.
Не розказуй мені, як працювати.
Це не твоя робота.
Крихітко, твоя робота – не гратися у детектива.
Бо за справу взявся Ферді Платт?
Перший чорний детектив відділу вбивств у Балтиморі.
- Мазл тов. - Чому ти...
Тобі начхати на Клео Джонсон так само, як і білим копам.
- А тобі до неї є діло? - Є.
Єдине... Послухай.
Єдине, що тебе турбує, – відбілити друга по листуванню.
- Він не вбивав. - Будь чесна.
А ти це знаєш, бо він сказав?
- Я йому вірю. - Ну звісно, віриш, Медді.
- І його матері вірила. - Інших підозрюваних немає.
І можливо...
можливо, ти забув доповісти, що знаєш Реджі, боксера,
у якого випадково є колекція тропічних рибок.
Не розумію, про що ти.
Справді не розумію, але це...
це не шкільна газета, Медді.
На кону – життя людей.
Тут не Медді головна.
Я хочу побути сама.
Це так ти просиш піти?
Я хочу побути сама.
Ти завжди сама, Медді.
Доброго ранку, місіс Завадскі. Я Медді Морґенш...
Я знаю, хто ви, міс Морґенштерн.
Можна хвилинку вашого часу?
Нашу крамницю закрили. У мене тепер повно часу.
Дякую.
Бажаєте якісь напої?
Кави, якщо можна.
Яку пʼєте?
З молоком, вершками...
То з чим?
- З молоком, якщо можна. - Будьте як удома.
Дякую.
Мій син до вас не озивався?
Ні. А до вас?
Він тепер майже не говорить.
З вами йому більше подобається розмовляти.
Я думаю, він, мабуть, боїться.
Йому скоро оголосять вирок, місіс Завадскі.
Кася.
Кася. Гарне імʼя.
- Катажина гарніше. - Дякую.
Але не тоді, коли тутешні вимовляють його з американським акцентом.
Ви полька?
Народилася й виросла там.
Моя мати теж з Польщі.
- Справді? - Так.
- А звідки? - З Варшави.
Дякую.
Це з пекарні Баугофа.
Я купую тільки там.
А звідки ви? У...
Треблінка.
Дуже гарне село.
Угіддя. Зелений ліс.
Круглий рік.
- Добрі люди. - Так.
Усі люблять казати, що ми ненавиділи євреїв,
але насправді ніхто з нас жодного єврея не бачив,
доки німці не збудували там концтабір.
Прикро це чути.
А тепер навіть назву села вимовляти не можна.
Наприкінці війни я познайомилася з американським солдатом.
Я була симпатична, якщо можете в це повірити.
Касю, ви й зараз симпатична.
Я розумію, за що мій син вас уподобав.
Я того солдата не кохала.
Просто хотіла вибратися звідти світ за очі.
Почати все з нуля.
Людина планує, Бог сміється.
Вперше таке чую.
Я люблю свого сина.
- Авжеж. - Але в нього...
у нього голова не...
Йому не дозволяють заявити про неосудність, ви знали?
Бо вважають, що він убив ще й Клео Джонсон.
Так. Скоро скажуть, що він застрелив президента Кеннеді.
Касю...
Здається, я знаю, що то був за чорний чоловік у крамниці з ним того дня.
Поговоріть зі мною, і я напишу велику статтю, яка допоможе Стефанові.
А яке це тепер має значення?
Чорний чоловік з підбитим оком, про якого ви говорили.
Тоді... Памʼятаєте?
Не допоможете його знайти?
Якби його знайшли, у Стефана зʼявилися б суттєві переваги.
Так, я чула.
Я описала його поліції, прокурору – всім, хто питав.
Що ви хочете від мене?
Я – мати.
У мене син, як і у вас,
єдиний син.
Вони майже однолітки.
Я хочу якнайкраще допомогти Стефанові.
Якщо справді хочете помогти,
то краще хай він посидить трохи під замком.
Не лізе в халепи. Га?
Ви знаєте, куди пішов ваш син у день втечі?
- До мене. - Ні.
До мене.
Брешете.
Він заліз до мене у квартиру й чекав там.
Я про це не чула.
- Я нікому не казала. - Стефан би сказав мені.
Хлопці не всім діляться з матерями.
Якби він вам щось сказав, ви б пішли у поліцію
і вони б уже давно були тут.
Тоді він мені нічого не розповів.
Коли знайшли тіло Клео Джонсон, я йому подзвонила.
Ви правду казали.
Він любить зі мною говорити.
Дурню якусь мелете.
Він нічого не казав,
ні вам, ні ще комусь.
Ви приїхали сюди сама, щоб витягти з мене подробиці.
Думаєте, я тупа селючка.
- Касю, я так не думаю. - Сучка єврейська.
Суча курва!
Я через тебе в тюрму не сяду.
Заради сина ти б зробила те саме.
Хочеш, щоб я згнила в тюрмі?
Цього ти хочеш?
Щаслива будеш?
Боже.
Оператор, слухаю.
Там хтось є?
Є хтось на лінії?
Алло.
Переклад субтитрів: Олена Любенко