Tahle je poslední.
Tak ať stojí za to.
Hele. Zase je tu ta veverka.
Ahoj, maličká.
Jane, vezmi z ložnice peníze!
Už to nedávám.
Co?
Už nemůžu dál utíkat.
Tak utíkat přestaneme.
Ty zahájíš krycí palbu z verandy, lásko.
Jestli je na sebe nalákáš, můžu je oběhnout...
Johne?
Tři sta čtyřicet sedm!
Čauva. Vítej.
Ostříhané nehty vlož sem.
Mám se dívat na obrazovku?
Kolik měříš?
Měřím 162,5 cm.
Když se narovnám.
Tvoje etnická příslušnost?
Jsem napůl Japonka, napůl...
běloška, Skotka.
Jsi ochotná se přestěhovat?
Ano, jsem ochotná se přestěhovat.
Moc závazků nemám.
Jsem pečlivá, bývám dobře připravená.
Někteří by mě asi nazvali panovačnou,
ale myslím, že jsem efektivní.
Magisterský titul?
U CIA.
Ne. Skoro jsem to zvládla, ale nakonec jsem neuspěla.
Přísahala bych, že už jsem to zmiňovala.
Prý mám antisociální tendence.
Ostříhané nehty vlož sem.
Mám něco zmáčknout?
Měřím 183 cm.
Vlastně 180.
Afroameričan.
Jo. Určitě.
Jo. Při správný příležitosti bych se nerozmýšlel.
Jasně.
Hodně jsem se stěhoval.
Základní výcvik.
Vojenskej výcvik. Boj zblízka.
Drony.
Podle mě to nečestný není.
Ale můžou si tomu říkat, jak chtějí.
Zabil jsi už? Pokud ano, kolik lidí?
Jednoho. Omylem.
A 13 úmyslně.
Kolik peněz máš na běžném účtu?
To moc uvádět nechci, ale...
čtrnáct tisíc.
Myslím, že tam mám 366 dolarů
a nějaký drobný.
Ale zoufalej nejsem.
Tahle je těžká.
Jídlo miluju.
Těstoviny.
A možná fakt dobré korejské...
Korejský barbecue.
Mám rád oboje.
Tvoje nejhorší vlastnost?
Asi že jsem uzavřená.
Jsem soutěživej.
Až moc.
Jestli si dobře vzpomínám,
řekla, že emočně nejsem moc chytrej.
Myslím, že říkala „otupělá a manipulativní“.
Ale to se na tohle hodí, ne?
„Miluju tě?“
Nahlas?
Jo. Řekl jsem to dvěma ženám a mámě.
Ale počítá se i ona?
Ne. Nikdy.
Párkrát jsem to cítila.
Můžu se na něco zeptat? K čemu vám to je?
Ahoj.
Můžu?
Jasně.
Prosím.
Jsem Jane.
Já jsem John.
Je tu vzkaz.
„Ať se první den manželství vydaří.“
Milý.
Super. Zbraně.
Hele. Podívej na tohle.
To je Alien.
Jo.
Má protizávaží na...
Jo. Ke snížení zpětného rázu.
Jo.
Chce to heslo.
Nějaký jsem viděl tady.
Jo. Tohle.
Díky.
Tak jo.
„Čauva.
„Sledujte tuto ženu. V poledne bude v restauraci Orsay.
„Sedněte si poblíž baru. Zadržte balíček.
„Předejte ho na souřadnicích. Bavte se.“
Říkám si, co je zač.
Možná zahraniční špionka.
Jo. Nebo od americké tajné služby.
Jo. Hádám, že zítra to zjistíme.
Tak co dál?
Ty asi budou naše.
Občanka, platební karta, zbrojní pas.
Oddací list.
Díky.
Není zač.
Jsme svoji.
Jo, asi jsme teď svoji.
Jo.
Je to divný.
- Hodně divný. - Jo.
Chceš si vzít hlavní ložnici?
A sakra.
Ten asi patří k domu.
Líbíš se mu.
- Nedala by sis skleničku... - Můžu mít pokoj pro hosty.
- Ne. Měla by sis vzít hlavní ložnici. - Dobře.
Jsem děsně unavená. Chci jít prostě nahoru.
- Jasně. Jen běž. - Jo. Dobře.
Vybalím si. Jenom jsem to sem nanosil.
Tak ráno.
- Jo. Uvidíme se ráno. - Dobře.
- Těšilo mě. - Mě taky.
Přesně tohle jsem potřebovala. Tahle výzva mi pomáhá
si věřit.
Myslím, že se dost podceňuju, ale mám pocit, že...
Dále.
Ahoj.
Nevěděl jsem, jestli ti popřát dobrou noc.
Ztratils tričko.
Jo. Jdete na to zhurta.
Jo.
Tu kytku zalívat nemusíš.
Je tam časovač.
Mám problémy s důvěrou, takže...
Mám appku, která ti řekne,
jestli ji přelíváš, nebo ne. Abych mohl vodu případně vylít.
Aha.
Tak jo.
Uvidíme se zítra.
Dobře. Dobrou.
Dobrou.
Dole mi bylo teplo.
Proto nemám tričko.
Tady je chladněji.
Teplo stoupá. Nejspíš sis zapnula klimu.
Nezapnula.
Ale já byl rozehřátej. Cvičil jsem.
- To bylo... Popovídáme si zítra. - Dobře.
Tak jo.
Dobrou.
Je tam obrovskej rak.
Kde?
Drž se při zemi, jinak ho vyplašíš.
Stůl pro dva, prosím.
Jistě. Máte rezervaci?
Ne.
Nevadí. Chviličku.
To bude asi ona.
Dobrá. Tady jeden je. Tudy, prosím.
Dobře. Děkuju.
Prosím.
Tenhle stůl se mi nelíbí.
Jo. Můžeme si sednout tamhle? Je to naše oblíbené místečko.
- Jistě. - Děkuju.
- Díky.
Dobrý den. Můžu vám nabídnout něco k pití?
Dala bych si kávu. A croissant.
Jistě.
Zelenej čaj.
Díky.
Je malá.
Na fotce mi přišlo, že bude trochu vyšší.
Vidíš tu zásilku?
Ještě ne.
Páni, ta si ten sendvič vážně užívá.
Myslíš, že ten sendvič je ta zásilka?
Nevím... A je to tu.
Sahá do kabelky.
Je to jen tablet.
Přečteš to? Co tam je?
DESET NEJ DESTINACÍ PRO SÓLO VÝLETY
„Deset destinací pro sólo výlety.“
Moc se omlouvám.
Prosím.
- Teda. - Jo.
To je...
Jo. Díky.
Díky.
- Děkuju. - Mockrát díky.
- Dobrou chuť. - Díky.
Nic tak neuklidní jako dávka kofeinu, co?
Můžu se tě na něco zeptat?
Žádalas o vysoce rizikový nasazení?
Jo. A ty?
Jo.
Zvláštní. Jen jsem...
Jako první misi jsem očekával něco jinýho.
Co třeba?
Nevím. Třeba...
Třeba lasery. Víš co, trochu víc...
Víš co. Něco takovýho.
Podle mě na nás jdou zatím zlehka.
Na sledovačce to takhle ze začátku bývá vždycky.
Jo.
Tak jak tě dostali?
Naverbovali. Jak tě naverbovali?
Došel mi e-mail.
E-mail?
- Tamten e-mail? - Jo.
„Čauva.“
Jo. „Čauva.“
Jo.
Jo. Přišlo mi divný,
že nám až do posledního pohovoru neřekli, že budeme v páru.
Že jo?
Podle mě je to ale chytré.
Proč?
Pár nepřitahuje tolik pozornosti.
Pokud jsi závislý na partnerovi, máš menší tendenci zběhnout.
Stará taktika KGB.
Hustý.
Romantika jak řemen.
Takže...
- Jsi v New Yorku poprvý? - Ne.
Jaký jméno jsi měla před Jane?
Nebylo to Jane.
Jasný.
Jen si povídám. Snažím se...
Promiň.
Zabils už někoho?
Tak jo.
Ani ne.
- Fakt? - Ne.
A co ty?
Vypadám na to?
- Trochu jo. - To teda nevypadám.
Ale jo. Máš oči zabijáka.
Co to znamená?
Máš oči jako predátor. Jsou trošku blíž u sebe.
- Cože? - Kořist je mívá na bocích.
A predátoři... Víš co.
O čem to mluvíš? Nemám oči blízko u sebe.
To ty je tak máš.
Takže...
Jo.
V New Yorku jsi už byla.
Cos tu dělala?
Výlet se školou.
Jo. Ulila jsem se, abych si mohla dát lívance s pedofilem.
Cože?
- A sakra. - Cos to říkala?
Odchází. Pojď.
Musíme jít. Máš peníze?
Jo, mám.
Navázala kontakt.
Možná předávka.
Má ten chlap něco?
Žádnou zásilku nevidím.
Asi to bude osobní.
Jo. Možná je to její syn.
Nebo její přítel.
Co je?
- Myslel jsem, že je to vtip. - Ne.
Pochybuju.
Takže, co jsi zač?
Bylas v FBI? Nebo CIA?
Něco takovýho.
Vyhodili tě?
Něco takovýho.
Musíš mi o sobě něco říct.
Neznám tě.
Jo, ale jsme manželé.
Co takhle příměří?
Můžeme probrat základní věci?
Dobře. Fajn.
- Co třeba? - Třeba...
Klidně vynesu koš, ale žehlení nesnáším.
Dobře.
Ráda si před spaním čtu.
Když vařím, rovnou myju nádobí.
- Kluk z armády. - Kluk od mámy.
Tvoje nejhorší vlastnost?
V hádkách nikdy neprohrávám.
- Ne. - Jo.
- Ne. - Vím, že je to na prd. Vždycky mám pravdu.
Já vím.
Naše manželství začíná fakt slibně. Parádně.
- Jo. - Jo.
Co myslíš, že se stane, když selžeme?
V manželství?
Při misi.
Neselžeme.
Třeba jsou v tý zásilce peníze?
Možná?
Nevím. Těžko říct.
Fajn.
- No to se podívejme. - Tak jo.
- V pohodě. - Vida, vida.
Mýlil jsem se.
- Opravdu? - Jo, mýlil.
Ale aspoň jsem s tím v pohodě.
A stojím si za tím, že na tom není nic špatnýho, jasný?
Jasně že ne.
- Hele, nejsem kretén, jo? - To nejsi.
Jen chci, aby byla šťastná.
Šťastnější už být nemůže.
Nejsem kretén.
Nejsi. Vůbec. Jde pryč.
DIVADLO CHERRY LANE
To bude ono.
Jo.
Já obstarám krytí a ty se nějak dostaneš dovnitř.
Chceš odvést pozornost?
Jo. Pak ti napíšu.
Dobře.
- Nemám... - Nemáš moje číslo.
- Nechceš mi dát... - Nebo...
- Jo, naťukáme si to tam. - Vyměníme si je.
Chci, aby bylo jasno. Nedělám to kvůli románku.
Je to jen sluchátko. Chtěl jsem ti ho tam dát.
Promiň.
- Nevadí? - Ne.
- Promiň. - Ne. Já se omlouvám. Jo.
V pohodě? Nic jsem neřekl. Moje chyba.
- Ne, jen do toho. Myslela jsem... - Jo. Já vím.
- Chceš sama? - Ne, udělej to ty, prosím.
Dobře.
- Dobrý. Jo. - Jo.
- Díky. - Jo. Nemáš zač.
- To je... - Jo.
Super. John Smith.
Tak fajn.
Vstupenku, prosím.
Pane, já vstupenky neprodávám.
- Jak to myslíte? - Tohle není jako v kině.
Máte jen jednu.
Mami, kde máš vstupenku?
Vzala jste mi ji.
Mami, kde máš vstupenku?
Já vás neznám.
Ma... Fajn.
Pomůžete mámě najít její vstupenku?
Musím uvnitř pomoct tátovi a ona je úplně mimo.
Je tě teď pořádný kus, Mary. Když jsi přibrala ty čtyři kila.
Příliš jsem ztloustla...
Slyšíš mě?
Jane?
Došlo mi, že ten plán má chybičku.
S dovolením. Pardon.
Prostě mi napiš.
Vážně bych měla zhubnout.
Jsem uvnitř.
Tak málo? Myslela jsem, že jím dost.
Máš něco?
Ještě ne.
Vážně šla jenom na představení?
To by nezvládl nikdo na světě,
aniž by umřel na zažívací potíže.
No, chvíli to bylo docela vzrůšo, co?
Ne takový jako ta hra. Musí to tam být zábava.
Hele, jaks mi tuhle vyprávěla, žes byla na lívancích s pedofilem...
To jako fakt, nebo sis ze mě dělala prdel?
Bylo mi 14.
Co se stalo?
Na lívance nás s kámoškou Dinou pozval
chlápek jménem Buddy Love.
Buddy Love? Podle mě si ze mě děláš prdel.
Kolik mu bylo?
Asi 40.
Skoro 50.
Já ti nevím. Přijde mi to jako kec.
Ne, měly jsme hlad. Byli jsme na veřejnosti.
Na veřejnosti bývá bezpečno, jasně.
Zvlášť v New Yorku, co?
Tak co se stalo?
Dali jsme si lívance. On je zaplatil.
Milý. Asi.
Jak to dopadlo?
Rozloučili jsme se, a až byl pryč, málem jsme umřely smíchy.
Je fakt milý, že jste počkaly, dokud neodejde.
Abyste ho neranily.
Nebyly jsme bestie, Johne.
Netvrdil jsem, že jste s Dinou bestie.
Nepoznám, jestli je to pravda,
ale jestli jo, už o tobě vím všechno.
Proč jste sem vůbec chodila?
- Sakra. - Co je?
Co se děje?
Odchází.
Má tu zásilku.
Odkdy?
Vyzvedla si ji v šatně.
Jak vypadá?
Hnědá krabice.
Fajn. Co budeme dělat?
Nevím. Musím přemýšlet.
Řekli, ať zásilku hned zadržíme. To ji prostě ukradneme?
Ne, musíme být diskrétnější.
Fajn. Tak co teda?
Tak jo. Zabavím ji.
Mám nápad. Nespouštěj ji z očí.
Tak fajn, vidím ji. Míří dolů.
Nemůžu najít klíče.
Jde do obchodu s mobily. Kde jsi?
Johne, co to děláš?
Koupila si Android.
Někomu volá.
Zrychluje. Musíme si pospíšit.
Johne. Slyšíš mě?
Máte těch krabic víc?
Těch bez loga.
Jde pryč. Johne, slyšíš mě?
Dej mi ještě chvilku.
Co když zrovna připravuje předávku?
Hele, jestli...
Jestli má schůzku poblíž, musíme tu krabici hned dostat.
Johne!
Děláte nepořádek.
- Můžu si ji vzít? - Ne.
A co když koupím tohle? Koupím to.
Díky.
Zbavila se mobilu.
Co děláš?
Ježiši, to teď nakupuješ?
Fajn. Drobný si nechte.
Díky.
Míří na Broadway.
Jde ven.
Vezmi tu krabici.
Uskočí doleva.
Hej! Vole!
Ještě jednou promluvíš s mou dcerou a zmasím tě.
Zmasím tě.
- Bacha! - Omlouvám se.
- Promiňte. - Jste normální?
A právě tohle se mi líbí, zlato. Vysoce rizikový nasazení.
Jak se ten chudák tvářil, kdyžs mu rozkopl ty věci.
Já vím. Co jsem řekl? Něco jsem řekl.
Mluvils o své dceři.
- Fakt? - Jo. Proč?
Nevím.
Asi jsem si říkal...
Na někoho, kdo chrání svoji dceru, se zlobit nemůžeš, ne?
- Bylo to fajn. - Cítil jsem se fajn.
Cítil jsem se fajn.
Co myslíš, že v tom je?
Je to dost těžký.
Nevím. Armádní zbraň nebo něco.
Jo, zašifrovaný hardware. Možná šifrovací stroj?
Možná.
Kdo podle tebe jsou? Společnost.
Koho to zajímá? Máme bazén.
Je to... Víš co.
S tím, jaká je teď situace,
jsem rád, že máme práci.
Na něco se tě zeptám. Proč to děláš?
Když ti nejde o románek...
tak proč?
Nikde jinde by mě nevzali.
A mám zadarmo divadlo.
- Kvůli divadlu zadarmo? - Jo.
Jestli tě to utěší...
Mě by taky nikde nevzali.
Utěší.
Takže jsme vážně sezdaní?
Ne. Vůbec ne.
Ne, to by bylo fajn.
Jsi ochotná zpřetrhat pouta s minulostí?
Žádný kontakt? S nikým?
Ani s mámou?
Ne, s tím nebudu mít problém.
Zaplatíte mi, abych nemluvila s tátou?
Kde to mám podepsat?
To je ono?
Jo. Jsme na těch souřadnicích.
Haló.
Dobrý den. Neseme zásilku.
Dorazila zásilka!
Jsme vzadu!
Díky.
Dej je prosím pod tepelnou žárovku.
Nesol ten chřest tolik, prosím.
Stevene, zavři tu ledničku a obleč si kalhoty.
Prosím. Stevene!
Jste tu za pět dvanáct.
Páni.
Je trochu pošramocený.
Co takhle padesátiprocentní sleva?
Však to nejde z vaší kapsy, ne?
- To ne. - Vůbec ne.
Dobře. Můžu vám nabídnout něco k pití?
- Jasně. - Ne, díky. Musíme doručit další zásilky.
Dobře. Východ je tam vzadu.
- Díky. - Díky.
Suzan, co jsem říkala o té soli? Žádala jsem tě už třikrát.
Dort?
Nemáme o tom mluvit.
Já vím, ale...
Nemáme o tom mluvit.
S dovolením.
Vydržte chvilku. Jo.
Doufám, že ten dort bude kurva dobrej.
Asi jsou to diplomati a v tom dortu je nějaká surovina,
- kterou ve Státech neseženou. - Ale proč musíme...
Kreténi!
Vidíme je.
- Sledujeme je. - Honem.
Hej!
Co to...
Pohni!
Honem, Johne!
Dej mi ruku.
Vynes odpadky a postarej se o tohle.
- Jasně. - Jo.
Venku jsou další. Potřebujou pomoc.
Je v pořádku?
- Dojdu pro pomoc. - Běžte tam.
Pomoc!
V pohodě?
Jo.
A ty?
Jo.
Já půjdu oknem, ty jdi hlavním vchodem.
- Dobře. - Fajn.
Sejdeme se doma.
Jdou na nás zlehka.
Jo.
Tak jo.
- Fajn. - Fajn.
Hele.
Buď opatrnej.
VÝBUCH DOMU SI VYŽÁDAL DEVĚT MRTVÝCH
Jane?
Jste Jane?
Přišel jsem ti popřát dobrou noc, ale pak mě vcucla postel.
Ta postel je úžasná.
Koňské žíně.
Co?
Je z koňských žíní.
Jak je získávají?
Myslím, že je holí.
Pořád tě to nezajímá?
Práci jsme odvedli. Dokončili jsme misi.
Nic víc po nás nechtěli.
A kdybychom tam zůstali o chvilku dýl?
Rizikový nasazení.
Vybrali jsme si to.
Jasný?
Musíme pojmenovat kocoura.
Max.
Samuel?
Ten se mi líbí.
Ne. Myslím, že je to Max. Je to...
Max zní jako psí jméno.
Je to kočka. Musí to znít nóbl.
Můžeme udělat kompromis. Musí existovat jméno, který oba...
Kompromisy miluju. Fakt.
A nemůžu se dočkat, až je budeme dělat ohledně všeho krom Maxe.
Max je tvoje kočka.
Přivezla sis ho s sebou?
Jo.
Já věděl, že je tvůj.
Lhal jsem.
Tam v kavárně.
Už jsem někoho zabil.
Obsluhoval jsem první drony v Afghánistánu.
Nejsem na to hrdej.
Půjdu k sobě.
Hele.
Dát si s Buddym Lovem lívance byl Dinin nápad.
Mě celou dobu jímala hrůza.
Aha.
Dobrou, Jane.
Dobrou, Johne.
Tak jo.
Páni. Takže zbrusu nový život.
To mi nevadí.
Na památku Michaela S. Sloanea, nejúžasnějšího hlasatele pravdy.
- Nesahej na to! - Nesahej na to!
- On upustil dynamit? - Prostě...
JEŠTĚ UVIDÍTE
Takže vy spolu pracujete?
- Jo. - Ano.
A co děláte?
Jsme softwaroví inženýři.
Vyděláme určitou částku a pak se rozejdeme.
Jasně.
Jak to máte s intimitou?
- Je to super. - Je to super.
Vím, že vy to máte jako nějaký zvrácený líbánky.
Takhle ty jíš.
Chcete se mnou spát, nebo mi napravit vztah?
- Nechci selhat. - Neselžeme.
Klekni si.
Šestnáctý patro!
Nebylo to zlý, co?
Bylo to dost zlý.
MISE NESPLNĚNA. JEDNO SELHÁNÍ. ZBÝVAJÍ DVĚ.
Přemýšlí, jestli se k sobě vůbec hodíte.
Manželství je dům, co sis postavil, a někdy se ti vkus změní.
Slibuju, že tě nikdy nezabiju.
Nepoznám, jestli je to vtip.
Překlad titulků: Markéta Klobasová
Kreativní dohled Lucie Musílková