‫זה הבקבוק האחרון.‬
‫בוא נהנה ממנו.‬
‫תראי. הסנאי הקטן חזר.‬
‫היי, חבוב.‬
‫ג'יין, תביאי את הכסף מחדר השינה!‬
‫אני לא יכולה להמשיך.‬
‫מה?‬
‫אני לא יכולה לברוח שוב.‬
‫אז נפסיק לברוח.‬
‫תייצרי אש רתק מהמרפסת, מותק.‬
‫אם תמשכי את תשומת ליבם, אני אאגף...‬
‫ג'ון?‬
‫מספר 347!‬
‫הייהיי, ברוכים הבאים‬
‫לשים פה גזירי ציפורניים‬
‫פשוט להביט למסך?‬
‫מה גובהך?‬
‫אני... 1.62 מטרים,‬
‫אם אני זקופה.‬
‫מה המוצא האתני שלך?‬
‫חצי יפנית, חצי...‬
‫סקוטית לבנה.‬
‫יש נכונות להעתיק מקום מגורים?‬
‫כן, אני מוכנה להעתיק מקום מגורים.‬
‫אין הרבה דברים שקושרים אותי למקום.‬
‫אני מאורגנת. אני מתכוננת לדברים,‬
‫וכן, אני חושבת שיש מי שיגידו שאני אישיות מסוג א',‬
‫אבל אני פשוט חושבת שאני יעילה.‬
‫התואר השני שלי.‬
‫סי-איי-איי.‬
‫לא, הייתי קרובה, אבל לא התקבלתי.‬
‫יכולתי להישבע שכבר דיברתי על זה.‬
‫אמרו שיש לי נטיות אנטי חברתיות.‬
‫לשים פה גזרי ציפורניים‬
‫אני אמור ללחוץ על משהו?‬
‫גובהי 1.82 מטרים.‬
‫מטר שמונים.‬
‫אפרו-אמריקני.‬
‫כן, בהחלט.‬
‫כן, ללא ספק, אם ההזדמנות מתאימה.‬
‫כמובן.‬
‫עברתי הרבה מקומות.‬
‫טירונות בסיסית.‬
‫לוחמה צבאית, כאילו, קרב מגע.‬
‫כטב"מים.‬
‫לא הייתי קורא לזה קלון, לא.‬
‫אבל שיקראו לזה איך שצריך.‬
‫הרגת אנשים? אם כן, כמה?‬
‫אחד, בטעות.‬
‫ושלושה עשר בכוונה.‬
‫כמה כסף יש לך כרגע בחשבון עובר ושב?‬
‫אני מעדיפה לא לומר, אבל...‬
‫ארבעה עשר אלף.‬
‫אני חושב שיש לי 366 דולרים,‬
‫וקצת כסף קטן.‬
‫אבל אני לא נואש.‬
‫זו שאלה קשה.‬
‫אני אוהבת אוכל.‬
‫פסטה.‬
‫ואולי קוריאני מוצלח...‬
‫ברביקיו קוריאני.‬
‫אני אוהב את שניהם.‬
‫מה התכונה הכי גרועה שלך?‬
‫כנראה חשאיות.‬
‫אני תחרותי.‬
‫תחרותי מדי.‬
‫אם זכור לי נכון,‬
‫היא אמרה שאין לי אינטליגנציה רגשית.‬
‫אני סבורה שזה היה "אדישה ותחמנית".‬
‫אבל זה מתאים לזה, נכון?‬
‫"אני אוהבת אותך?"‬
‫בקול?‬
‫כן, אמרתי את זה לשתי נשים ולאימא שלי.‬
‫אבל זה נחשב?‬
‫לא. בחיים לא.‬
‫אני בהחלט... הרגשתי את זה כמה פעמים.‬
‫אפשר לשאול שאלה? למה נועד החלק הזה?‬
‫היי.‬
‫אפשר להיכנס?‬
‫כן.‬
‫בבקשה.‬
‫אני ג'יין.‬
‫אני ג'ון.‬
‫מר וגברת סמית‬
‫יש פתק.‬
‫"בהצלחה ביום הראשון לנישואים שלכם."‬
‫נחמד.‬
‫מגניב. אקדחים.‬
‫היי, תקלטי את זה.‬
‫זה אקדח צ'כי.‬
‫יש לו איזון בשביל...‬
‫כן, להפחתת רתע. כן.‬
‫כן.‬
‫דרושה סיסמה.‬
‫ראיתי פה סיסמה.‬
‫כן. זו.‬
‫תודה.‬
‫טוב.‬
‫"הייהיי.‬
‫"עקבו אחרי אישה. תפגשו אותה במסעדת אורסיי ב-12:00.‬
‫"שבו ליד הבר. תיירטו חבילה.‬
‫"מסרו אותה בנ"צ. תבלו."‬
‫מעניין מי היא.‬
‫אולי מרגלת זרה.‬
‫כן, או מהביון האמריקני.‬
‫כן, אני מניח שנגלה מחר.‬
‫אז מה הלאה?‬
‫נראה שאלה שלנו.‬
‫רישיון של המדינה, כרטיס אשראי בנקאי, רישיון לנשק.‬
‫תעודת נישואים.‬
‫תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫אנחנו נשואים.‬
‫כן. אני מניחה שעכשיו אנחנו נשואים.‬
‫כן.‬
‫זה מוזר.‬
‫- זה די מוזר. - כן.‬
‫אתה רוצה לקחת את חדר השינה הגדול?‬
‫לעזאזל.‬
‫הוא כנראה בא עם הבית.‬
‫הוא מחבב אותך.‬
‫- אז בא לך לשתות... - אקח את חדר האורחים.‬
‫- לא, כדאי שתיקחי את החדר הגדול. - טוב.‬
‫אני ממש עייפה, אז פשוט אעלה.‬
‫- כן, בבקשה. - כן. טוב.‬
‫אני צריך לסדר את החפצים שלי. סתם הנחתי אותם.‬
‫אז נתראה בבוקר.‬
‫- כן, נתראה בבוקר. - טוב.‬
‫- נעים להכיר. - נעים להכיר גם אותך.‬
‫זה בדיוק מה שאני צריך, האתגר הזה עוזר לי‬
‫להאמין בעצמי.‬
‫אני חושב שאני מזלזל בעצמי מאוד, אבל אני בפירוש מרגיש שאני...‬
‫יבוא.‬
‫היי.‬
‫לא ידעתי אם צריך להגיד לילה טוב או לא.‬
‫אבדה לך החולצה.‬
‫כן, אתם מתקדמים מהר.‬
‫כן.‬
‫את לא צריכה להשקות אותם.‬
‫יש להם טיימר.‬
‫יש לי בעיות עם אמון, אז...‬
‫יש לי אפליקציה שתגיד לך אם את...‬
‫משקה אותם יותר מדי או לא, אז אוכל... לשפוך את זה בחזרה.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫נתראה מחר.‬
‫טוב. לילה טוב.‬
‫לילה טוב.‬
‫היה לי חם למטה.‬
‫לכן אני בלי חולצה.‬
‫יותר קריר פה למעלה.‬
‫החום עולה. כנראה הפעלת אוורור.‬
‫לא הפעלתי.‬
‫אבל התחממתי. עשיתי כושר.‬
‫- זה היה... נדבר מחר. - טוב.‬
‫בסדר.‬
‫לילה טוב.‬
‫יש שם סרטן נהרות ממש גדול‬
‫איפה?‬
‫תתכופפי, תתכופפי, הדג ייבהל.‬
‫שולחן זוגי.‬
‫בהחלט. יש לכם הזמנה?‬
‫לא.‬
‫אין בעיה. תנו לי רק שנייה.‬
‫אני חושב שזו היא.‬
‫טוב. זה בסדר. בואו מכאן.‬
‫טוב, תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫אני לא אוהב את השולחן הזה.‬
‫כן, אפשר לקבל את השולחן ששם? הוא המועדף עלינו.‬
‫- כמובן. - תודה.‬
‫- תודה. - תודה.‬
‫היי. להביא לכם משהו להתחלה?‬
‫אפשר לקבל רק קפה בבקשה? וקרואסון?‬
‫טוב.‬
‫תה ירוק.‬
‫תודה.‬
‫היא נמוכה.‬
‫לפי התמונה חשבתי שהיא תהיה טיפה גבוהה יותר.‬
‫אתה רואה את החבילה?‬
‫עוד לא.‬
‫היא ממש נהנית מהכריך. אלוהים.‬
‫את חושבת שהכריך הוא החבילה?‬
‫לא יודעת. התחלנו.‬
‫היא מושיטה יד לתוך התיק.‬
‫זה סתם טאבלט.‬
‫אתה מצליח לקרוא ממנו? מה כתוב?‬
‫עשרת המקומות המובילים לטיול לבד‬
‫"עשרה מקומות לטיול לבד."‬
‫אלוהים. אני מצטער מאוד.‬
‫בבקשה.‬
‫- בחיי. - היי.‬
‫זה...‬
‫כן, תודה.‬
‫תודה.‬
‫- אני מודה לך. - תודה.‬
‫- תיהנו. - תודה.‬
‫כן, שום דבר לא מפיג את הלחץ כמו מלא קפאין. אני צודק?‬
‫אפשר... לשאול אותך משהו?‬
‫נרשמת לסיכון גבוה?‬
‫נרשמתי. ואתה?‬
‫כן.‬
‫מוזר, אני פשוט מרגיש...‬
‫ציפיתי למשהו שונה בתור משימה ראשונה.‬
‫מה, למשל?‬
‫לא יודע. למשל...‬
‫לייזרים. קצת יותר...‬
‫משהו...‬
‫לדעתי מכניסים אותנו לאט.‬
‫המארבים תמיד כאלה בהתחלה.‬
‫כן.‬
‫אז איך הגיעו אלייך?‬
‫גיוס. איך גויסת?‬
‫היה דוא"ל.‬
‫דוא"ל?‬
‫- באותו דוא"ל? - כן.‬
‫"הייהיי".‬
‫כן. "הייהיי".‬
‫נכון.‬
‫כן. חשבתי שזה משונה‬
‫שלא צוין שיצוותו אותנו עד לראיון האחרון.‬
‫נכון.‬
‫אבל זה די חכם לדעתי.‬
‫מדוע?‬
‫זוג מושך פחות תשומת לב.‬
‫הסבירות שתערוק פוחתת אם אתה מסתמך על בן זוג.‬
‫זו טקטיקה נושנה של הקג"ב.‬
‫מגניב.‬
‫רומנטי מאוד.‬
‫אז...‬
‫- זאת הפעם הראשונה שלך בניו יורק? - לא.‬
‫מה היה שמך לפני ג'יין?‬
‫הוא לא היה ג'יין.‬
‫טוב.‬
‫אני סתם מנהל שיחה. רק מנסה...‬
‫סליחה.‬
‫הרגת פעם מישהו?‬
‫טוב.‬
‫לא, לא ממש.‬
‫- באמת? - לא.‬
‫מה לגבייך?‬
‫נראה שהרגתי?‬
‫- קצת, כן. - לא נכון.‬
‫את כן. יש לך עיניים רצחניות.‬
‫מה זה "עיניים רצחניות"?‬
‫עיניים של חיית טרף קרובות יותר זו לזו.‬
‫- מה - של הטרף בצדדים.‬
‫של הטורף... את יודעת.‬
‫על מה אתה מדבר? העיניים שלי לא קרובות.‬
‫העיניים שלך קרובות.‬
‫אז...‬
‫כן.‬
‫היית בעבר בניו יורק.‬
‫מה עשית פה? לשם מה?‬
‫זה היה טיול כיתתי.‬
‫כן. נטשתי אותו כדי לאכול פנקייקים עם פדופיל.‬
‫מה?‬
‫- לעזאזל. - מה את אומרת?‬
‫היא עוזבת. בוא.‬
‫צריך לזוז. יש לך מזומן?‬
‫כן, יש לי מזומן.‬
‫יש מגע.‬
‫אולי זאת המסירה.‬
‫הוא מחזיק משהו?‬
‫אני לא רואה חבילה.‬
‫זה נראה אישי.‬
‫כן, אולי הוא הבן שלה.‬
‫אולי הוא החבר שלה.‬
‫מה?‬
‫- חשבתי שאת מתבדחת? - לא.‬
‫לא נראה לי.‬
‫אז מה את, כאילו...‬
‫לשעבר מהבולשת או מהסי-איי-איי?‬
‫משהו כזה.‬
‫העיפו אותך?‬
‫משהו כזה.‬
‫כן, את חייבת להגיד לי משהו.‬
‫אני לא מכירה אותך.‬
‫כן, אבל אנחנו נשואים.‬
‫יש מצב להפסקת אש?‬
‫אפשר לעבור על דברים בסיסיים?‬
‫טוב. כן, כן, כן.‬
‫- מה, למשל? - למשל...‬
‫אני זורק אשפה, אבל לא אוהב גיהוץ.‬
‫טוב.‬
‫אני אוהבת לקרוא כדי להירדם.‬
‫אני שוטף כלים בזמן הבישול.‬
‫- איש צבא. - ילד של אימא.‬
‫מה התכונה הכי גרועה שלך?‬
‫אני לא מפסיד בוויכוח.‬
‫- לא. - כן.‬
‫- לא! - נכון, זה מבאס. אני תמיד צודק.‬
‫נכון.‬
‫הנישואים האלה מתחילים ברגל ימין. ממש.‬
‫- כן. - כן.‬
‫מה יקרה לדעתך אם ניכשל?‬
‫בנישואים שלנו?‬
‫במשימה שלנו.‬
‫לא ניכשל.‬
‫אני חושב שהכסף הוא החבילה.‬
‫אולי?‬
‫קשה לדעת.‬
‫בסדר.‬
‫- תראה מה זה. - טוב.‬
‫- זה בסדר. - נו, נו, נו.‬
‫טעיתי.‬
‫- באמת? - כן, טעיתי.‬
‫אבל לפחות זה מקובל עליי.‬
‫ואני עומד מאחורי ההשערה. אין בה שום פסול, טוב?‬
‫לא, כמובן. בטח.‬
‫- אני לא מניאק, טוב? - לא.‬
‫אני רק רוצה שהיא תהיה מאושרת.‬
‫מעולם לא ראיתי מאושרת ממנה.‬
‫אני לא מניאק.‬
‫לא, אתה ממש לא. היא בתנועה.‬
‫תיאטרון צ'רי ליין‬
‫זה בוודאי המקום.‬
‫כן.‬
‫אני אצור רעש ואת תמצאי דרך להיכנס.‬
‫אתה רוצה להסיח את דעתם?‬
‫כן. אסמס לך.‬
‫טוב.‬
‫- אין לי... - המספר שלי לא שמור אצלך.‬
‫- תיתני לי... - או...‬
‫- כן, אקליד אותו. - בואי פשוט...‬
‫כדאי שאבהיר שאני לא פה בשביל הרומנטיקה.‬
‫זו רק אוזניה. ניסיתי להכניס אותה.‬
‫אני מצטערת.‬
‫- זה בסדר? - כן.‬
‫- מצטער. - לא, אני מצטערת.‬
‫זה בסדר? לא אמרתי כלום. זו אשמתי.‬
‫- לא. בבקשה. חשבתי שאתה... - כן, אני יודע.‬
‫- את רוצה לשים? - לא, אתה, בבקשה.‬
‫בסדר.‬
‫- נראה טוב. כן. - כן.‬
‫- תודה. - כן. אין בעד מה.‬
‫- זה... - כן.‬
‫יופי. ג'ון סמית'.‬
‫טוב.‬
‫אני רוצה לקנות כרטיס.‬
‫אדוני, לא קונים כרטיסים ממני.‬
‫- מה הכוונה? - זה לא אולם קולנוע.‬
‫יש רק אחד.‬
‫אימא, איפה הכרטיס שלך?‬
‫לקחת אותו.‬
‫אימא, איפה הכרטיס שלך?‬
‫אנחנו לא מכירות.‬
‫טוב.‬
‫תעזור לאימי למצוא את הכרטיס שלה?‬
‫כי עליי לעזור לאבי בפנים, והיא משוגעת.‬
‫את מלוא חופניים עכשיו, מרי, אחרי שהעלית שלושה וחצי קילוגרמים.‬
‫השמנתי מדי...‬
‫את שומעת אותי?‬
‫ג'יין?‬
‫הרגע קלטתי את הפגם בתוכנית.‬
‫תסלחו לי. סליחה.‬
‫פשוט תסמסי לי.‬
‫אני ממש צריכה לרזות.‬
‫לכן אכלת מעט בארוחת הבוקר?‬
‫נכנסתי‬
‫מעט? חשבתי שאכלתי הרבה.‬
‫יש משהו?‬
‫עוד לא‬
‫האישה הזאת באמת פה רק כדי לצפות בהצגה?‬
‫איש בעולם לא מסוגל לעשות את זה‬
‫בלי למות מקלקול קיבה.‬
‫טוב, נו, זה היה די מלהיב לרגע, לא?‬
‫כלומר, לא מלהיב כמו ההצגה. נשמע שממש כיף שם.‬
‫אז העניין עם הפנקייקים והפדופיל שאמרת בבית הקפה, זה היה...‬
‫אמיתי או שסתם שיגעת אותי?‬
‫כן, הייתי בת 14‬
‫אז מה קרה?‬
‫איזה בחור, באדי לאב, הזמין אותי‬
‫ואת החברה שלי דינה לאכול פנקייקים‬
‫באדי לאב? לא יודע. אני חושב שאת משגעת אותי.‬
‫בן כמה הוא היה?‬
‫ארבעים פלוס.‬
‫ארבעים המאוחרות.‬
‫לא יודע. זה נשמע מומצא.‬
‫לא. היינו רעבות. זה היה במקום ציבורי‬
‫במקום ציבורי לא קורה שום דבר רע.‬
‫במיוחד בניו יורק, נכון?‬
‫נו, אז מה קרה?‬
‫אכלנו פנקייקים. הוא שילם את החשבון‬
‫נחמד. אני מניח.‬
‫איך נגמר הדייט?‬
‫נפרדנו ומתנו מצחוק אחרי שהוא הלך‬
‫נחמד מצידכן לחכות שהוא ילך,‬
‫כדי לא לפגוע ברגשותיו.‬
‫לא היינו מפלצות, ג'ון‬
‫לא אמרתי שאת ודינה הייתן מפלצות.‬
‫לא ברור לי אם זה אמיתי או לא.‬
‫אבל אם כן, ידוע לי עלייך כל מה שעליי לדעת.‬
‫למה טרחת לבוא?‬
‫- לעזאזל. - מה?‬
‫מה הבעיה?‬
‫היא עוזבת.‬
‫החבילה אצלה.‬
‫ממתי?‬
‫היא נאספה בהפקדת המעיל.‬
‫איך היא נראית?‬
‫זה בקופסה חומה.‬
‫טוב, אז מה התוכנית?‬
‫לא יודע. אחשוב.‬
‫אמרו לנו ליירט את החבילה מיידית. שפשוט נחטוף אותה?‬
‫לא, נהיה דיסקרטיים יותר.‬
‫טוב, אז מה?‬
‫טוב, אני אסיח את דעתה.‬
‫יש לי רעיון. תשימי עליה עין.‬
‫טוב, אני רואה אותה. היא יורדת למטה.‬
‫כן, איבדתי את המפתחות שלי.‬
‫היא נכנסת לחנות סלולר. איפה אתה?‬
‫ג'ון, מה אתה עושה?‬
‫היא קנתה הרגע אנדרואיד.‬
‫היא מתקשרת למישהו באמצעותו.‬
‫טוב, היא מאיצה. צריך להזדרז.‬
‫ג'ון. אתה איתי?‬
‫יש לך עוד קופסאות כאלו?‬
‫בלי הסמל?‬
‫היא בתנועה. ג'ון, אתה שומע אותי?‬
‫טוב, אני צריך עוד קצת זמן.‬
‫ואם היא מתאמת את המסירה?‬
‫תראה, אם היא...‬
‫אם היא נפגשת עם מישהו בקרבת מקום, צריך להשיג את הקופסה מייד.‬
‫ג'ון!‬
‫אתה עושה בלגן.‬
‫- אפשר לקחת את הקופסה? - לא.‬
‫ואם אקנה את זה? אקנה את זה.‬
‫תודה.‬
‫היא זרקה את הטלפון הרגע.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אלוהים אדירים, ג'ון! אתה עושה קניות?‬
‫טוב, אני... שמרתי לך את העודף.‬
‫תודה.‬
‫היא יוצאת לברודווי.‬
‫טוב, היא עוזבת.‬
‫קחי את הקופסה.‬
‫היא תקפוץ שמאלה.‬
‫היי! גבר!‬
‫אם תדבר שוב עם בתי, אכסח לך את הצורה.‬
‫אכסח אותך.‬
‫- תיזהרי! - מצטערת.‬
‫- אני מצטערת. - מה הבעיה שלך?‬
‫על זה אני מדבר, מותק. סיכון גבוה.‬
‫המבט על פניו של המסכן, כשבעטת בדוכן שלו.‬
‫נכון. מה אמרתי? אמרתי משהו.‬
‫דיברת על הבת שלך.‬
‫- באמת? - כן. למה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫אני חושב שאולי הייתי...‬
‫לא כועסים על מישהו שמגונן על בתו, נכון?‬
‫- מוצלח. - הרגשתי טוב.‬
‫הרגשתי טוב.‬
‫מה יש בה לדעתך?‬
‫היא די כבדה.‬
‫לא יודע, נשק צבאי או משהו.‬
‫כן, חומרה מוצפנת. מכונת צפנים אולי?‬
‫אולי.‬
‫מה הם לדעתך, החברה?‬
‫למי אכפת? יש לנו בריכה מקורה.‬
‫כאילו, את יודעת...‬
‫עם מצב העניינים בעולם כרגע,‬
‫אני שמח שיש לנו עבודה.‬
‫יש לי שאלה. למה את עושה את זה?‬
‫אם לא בשביל הרומנטיקה,‬
‫למה לעשות את זה?‬
‫לא התקבלתי לשום מקום אחר.‬
‫ותיאטרון בחינם.‬
‫- תיאטרון בחינם? - כן.‬
‫אם זה משפר את הרגשתך...‬
‫איש לא מקבל גם אותי.‬
‫זה משפר.‬
‫אז אנחנו נשואים כחוק?‬
‫לא, ממש לא.‬
‫לא, זה יהיה בסדר.‬
‫יש נכונות לנתק קשרים מהעבר?‬
‫שום קשר? עם איש?‬
‫אפילו עם אימי?‬
‫לא, אין לי בעיה.‬
‫תשלמו לי כדי שלא אדבר עם אבי?‬
‫איפה חותמים?‬
‫זה המקום?‬
‫כן, אלו נקודות הציון.‬
‫שלום?‬
‫היי, יש לנו חבילה.‬
‫יש חבילה!‬
‫אנחנו פה מאחור.‬
‫תודה.‬
‫תשימו אותם מתחת למנורת החימום?‬
‫יקירה, לא להגזים עם המלח על האספרגוס, בבקשה.‬
‫סטיבן, צא מהמקרר ותלבש מכנסיים.‬
‫בבקשה. סטיבן!‬
‫בדיוק ברגע האחרון.‬
‫מה?‬
‫טוב, היא ניזוקה קצת.‬
‫אולי 50 אחוזי הנחה?‬
‫זה לא מנוכה מכם, נכון?‬
‫- לא. - אין מצב.‬
‫טוב. לתת לכם משהו לשתות?‬
‫- בטח. - לא, תודה. יש לנו עוד משלוחים.‬
‫טוב. אז היציאה מאחור.‬
‫- תודה. - תודה.‬
‫סוזן, שוב עם המלח? ביקשתי ממך שלוש פעמים.‬
‫עוגה?‬
‫אנחנו לא אמורים לדבר על זה.‬
‫כן, נכון, אבל...‬
‫אנחנו לא אמורים לדבר על זה.‬
‫תסלחו לי.‬
‫היי. חכה רגע. כן.‬
‫רצוי מאוד שהעוגה תהיה טעימה ממש.‬
‫הם כנראה דיפלומטים ויש בעוגה מרכיב‬
‫- שהם לא משיגים בארה"ב. - אבל למה היינו...‬
‫טמבלים!‬
‫מצאנו אותם.‬
‫- אנחנו במרדף. - קדימה.‬
‫היי!‬
‫היי, מה אתם...‬
‫קדימה!‬
‫ג'ון, בוא!‬
‫תן לי את היד שלך.‬
‫תיפטר מהזבל. תטפל באלה.‬
‫- טופל. - כן.‬
‫יש שם עוד אנשים. צריך עזרה.‬
‫היא בסדר?‬
‫- אזעיק עזרה. - צאו לשם, בבקשה.‬
‫הצילו!‬
‫את בסדר?‬
‫כן.‬
‫ואתה?‬
‫כן.‬
‫אני אצא מהחלון, את תצאי מדלת הכניסה.‬
‫- טוב. - טוב.‬
‫ניפגש בבית.‬
‫מכניסים אותנו לאט.‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫- טוב. - ביי.‬
‫היי.‬
‫תשמור על עצמך.‬
‫תשעה הרוגים בפיצוץ בית‬
‫ג'יין?‬
‫את ג'יין?‬
‫באתי להגיד לילה טוב אבל אז התפתיתי מהמיטה.‬
‫זו מיטה מדהימה.‬
‫שיער סוס.‬
‫מה?‬
‫היא עשויה משיער סוס.‬
‫איך משיגים את השיער?‬
‫אני חושבת שמגלחים אותם.‬
‫אתה עדיין לא סקרן?‬
‫ביצענו את המטלה. סיימנו את המשימה.‬
‫זה כל מה שהתבקשנו לעשות.‬
‫ואילו נשארנו עוד 30 שניות?‬
‫זה סיכון גבוה.‬
‫הסכמנו לזה כשהצטרפנו.‬
‫טוב?‬
‫צריך לתת שם לחתול.‬
‫מקס.‬
‫סמואל?‬
‫אני אוהב "סמואל".‬
‫לא, אני חושבת... מקס זה...‬
‫מקס נשמע כמו שם של כלב.‬
‫הוא חתול, אז שיהיה מלכותי.‬
‫אפשר להתפשר על זה. בטח יש שם ששנינו...‬
‫אני אוהבת פשרות, באמת.‬
‫ואני משתוקקת להתפשר על הכול, חוץ ממקס.‬
‫מקס הוא החתול שלך.‬
‫הבאת אותו מהבית שלך?‬
‫כן.‬
‫ידעתי שהוא... ידעתי שהוא החתול שלך.‬
‫שיקרתי...‬
‫בבית הקפה.‬
‫כן הרגתי אנשים.‬
‫הפעלתי כמה מהכטב"מים הראשונים באפגניסטן.‬
‫אני לא גאה בזה.‬
‫אלך לחדר שלי.‬
‫היי.‬
‫זה היה רעיון של דינה לאכול פנקייקים עם באדי לאב.‬
‫הייתי מבועתת כל הזמן.‬
‫טוב.‬
‫לילה טוב, ג'יין.‬
‫לילה טוב, ג'ון.‬
‫טוב.‬
‫וואו! אז פשוט חיים חדשים לגמרי.‬
‫זה מקובל עליי.‬
‫לזכר מייקל ס' סלואן, דובר האמת הגדול מכולם‬
‫אל תיגע בזה!‬
‫- הוא זרק הרגע דינמיט? - בוא...‬
‫העונה ב"מר וגברת סמית'"‬
‫אז אתם עובדים ביחד?‬
‫- כן. - כן.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫אנחנו מהנדסי מחשבים ותוכנה.‬
‫בוא נרוויח סכום כסף מסוים, ואז דרכנו ייפרדו.‬
‫בטח.‬
‫איך האינטימיות ביניכם?‬
‫- כן. מעולה. - מעולה.‬
‫ברור לי שזה איזה ירח דבש חולני בעיניכם.‬
‫אתה אוכל ככה.‬
‫אתה מנסה לשכב איתי או לטפל בנישואים שלי?‬
‫- אני לא רוצה להיכשל. - לא ניכשל.‬
‫רד על הברכיים.‬
‫קומה 16!‬
‫לא נורא, נכון?‬
‫היה די רע. די רע.‬
‫המשימה לא הושלמה: כישלון אחד. נותרו 2 כישלונות.‬
‫הוא תוהה אם אתם מתאימים או לא.‬
‫נישואים הם בית שבונים, ולפעמים הטעם משתנה.‬
‫אני נודר לא להרוג אותך.‬
‫לא יודעת אם אתה מתלוצץ.‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות אורלי קטן‬