‫פוצצת את הבית שלי.‬
‫קנית בית בלי לדבר איתי לפני כן.‬
‫אל תפעל עצמאית ככה. למזלנו לא נכשלנו שוב.‬
‫בסדר.‬
‫אתה רוצה להביא ילדים‬
‫לחיים האלה, אחרי יום כמו היום?‬
‫מה לגבי משפחה?‬
‫לא חשבתי שאתה כזה פשטני...‬
‫- אל תקראי לי טיפש. - אתה כועס שהצלתי את המצב?‬
‫כועס שאת זוקפת הכול לזכותך.‬
‫היה לנו הסכם שנרוויח סכום מסוים,‬
‫ואז נלך לדרכנו.‬
‫כן, כאילו שתוכלו...‬
‫להיפרד ולפרוש...‬
‫את מדמיינת את החברה עם ראש פתוח כזה?‬
‫תרצי להחליף את ג'ון שלך?‬
‫- היי. - היי.‬
‫- זה מקום מקסים. - כן.‬
‫- ממש נחמד שאת עובדת כאן. - תודה.‬
‫תודה. עזבנו סוף-סוף את העיר,‬
‫וזה בית החלומות הקטן שלי.‬
‫- הוא מהמם. - תודה, אני פשוט...‬
‫אני מרגישה נוכחת פה.‬
‫- ממש נחמד. - פשוט אדיר.‬
‫- כן. - כן.‬
‫אז...‬
‫מה מביא אתכם לטיפול?‬
‫מר וגברת סמית‬
‫אני חושב שלאחרונה, אני וג'יין...‬
‫לא מיושרים בכמה דברים.‬
‫כן. לדעתי לג'ון‬
‫יש רושם שהבוס שלנו מעדיף אותי.‬
‫- אבל... - נו, זה כך.‬
‫הוא באמת מעדיף...‬
‫הוא לא ממש מעדיף...‬
‫כלומר, הוא רוצה להחליף אותי.‬
‫הוא שאל אותך אם להחליף אותי.‬
‫אמרתי בשום פנים ואופן, לא.‬
‫אמרתי שג'ון בן זוג נהדר, וזאת האמת.‬
‫וכן, אמרתי שאני לא רוצה להתקדם אלא אם אני איתו.‬
‫אז אתם עובדים ביחד?‬
‫- כן. - כן.‬
‫מה אתם עושים?‬
‫אנחנו מהנדסי מחשבים ותוכנה.‬
‫איפה עוד אתם חשים לא מיושרים?‬
‫לגבי ילדים.‬
‫- לגבי ילדים? - כן.‬
‫- זה נושא גדול מאוד. - כן.‬
‫בואו נדבר על ילדים.‬
‫טוב.‬
‫תרצה...‬
‫אני רוצה שיהיו לנו,‬
‫והיא לא רוצה.‬
‫כן.‬
‫מהן ההסתייגויות שלך מילדים, ג'יין?‬
‫אני מרגישה שבעיסוק שלנו,‬
‫יש תחושה שזה לא אחראי.‬
‫בתור מהנדסי תוכנה?‬
‫- כן, אני חושבת שזה מלחיץ. - כן.‬
‫- זה עסק שמתקדם מהר... - עצימות גבוהה.‬
‫...ועצימות גבוהה.‬
‫לא היה לי מושג שיש עצימות בהנדסת תוכנה.‬
‫- כן, הלחץ רב. - זה יכול לקרות.‬
‫אז עובדים ביחד, גרים ביחד.‬
‫איך זה?‬
‫- בעייתי. - טוב.‬
‫בעייתי?‬
‫זה בסדר. זה... זה קורה, לכן אנחנו פה.‬
‫מותר לשאול מה בעייתי בזה?‬
‫או באיזה מובן יש לך תחושה שזה בעייתי?‬
‫- למה? - טוב,‬
‫זה מסוג הדברים שאני חש שברירת המחדל שלה היא...‬
‫להיות בשליטה...‬
‫בשליטה על המצב.‬
‫מעניין מאוד.‬
‫אני לא מסכימה, אני חושבת...‬
‫יש תחושה שזה קצת לא הוגן.‬
‫פשוט... ככה אני מרגיש.‬
‫ואני מרגישה שזו אמירה לא הוגנת.‬
‫תוכל לתת לי דוגמה?‬
‫כן...‬
‫תן הקשר למען ג'יין ולמעני.‬
‫כן, כמו מה שעשינו באותו... בסוף השבוע.‬
‫כמה?‬
‫שלושה. נראה שרק אחד חמוש.‬
‫הבחור בצהוב.‬
‫אני רוצה להוביל פה.‬
‫אתה רוצה להוביל בזה?‬
‫אתה חושב שתעמוד בזה?‬
‫כן.‬
‫אני צריך לצאת טוב מול הייהיי.‬
‫אם יהיו לי בעיות, תשמעי אותי אומר,‬
‫"אני צריך לשירותים."‬
‫רעיון גרוע. ואם באמת תצטרך לשירותים?‬
‫לא אצטרך באמת לשירותים.‬
‫זו משימה של חצי שעה, גג.‬
‫זה קשור לעבודה,‬
‫או שהם היו חברים שלך, ג'ון?‬
‫הם לקוחות,‬
‫שניסינו, את יודעת...‬
‫ניסינו לסגור איתם עסקה.‬
‫- כן, לחזר אחריהם. - כן.‬
‫והחתמתם אותם?‬
‫תזכיר שוב מה שמך? ג'ון?‬
‫כן, ג'ון.‬
‫לא ידעתי שיש לליף בני דודים בניו יורק.‬
‫הוא לא מדבר על המשפחה?‬
‫לא.‬
‫כן, כזה הוא כליף.‬
‫משווה.‬
‫אל תאכל מהם. הם מלפני שנה, אחי.‬
‫אבל חמאת בוטנים ובייגלה הם השילוב המושלם.‬
‫מוזר שזה לא נשנוש נפוץ.‬
‫אין להם מיתוג טוב.‬
‫הכול תלוי במיתוג.‬
‫בדיוק דיברתי עם אנשיי על המשטרה‬
‫ועל זה שיש לה מיתוג טוב.‬
‫אפילו מישל אובמה אמרה,‬
‫"חבל שאין לנשיאות תקציב פרסום."‬
‫כי מראית עין היא הכול.‬
‫אנשים ניגשים אליך כמו שאתה נתפס בעיניהם.‬
‫ולמשטרה יש מיתוג מעולה. השחורים צריכים מיתוג טוב יותר.‬
‫לעזאזל, התעמולה המשטרתית עובדת. והם לא מפשלים.‬
‫וכשהם מפשלים, משכיחים את זה בשיא המהירות.‬
‫נכון.‬
‫נותנים להם לרקוד בטיקטוק למוחרת בזירת הפשע ושטויות כאלו.‬
‫כן, הם יושבים שם ככה...‬
‫זה מה שאני אומר, גבר.‬
‫זה לקח נצח.‬
‫לא, את פשוט לא אהבת שהסתדרתי טוב בלעדייך.‬
‫זאת הבעיה.‬
‫ואתה מרגיש שזה מציק לג'יין?‬
‫זה ברור לי.‬
‫אם מדברים בכנות,‬
‫יצרתי קשרים עם אנשים שחורים...‬
‫- אלוהים. - וזה היה משהו‬
‫שהיא לא מסוגלת לעשות היטב.‬
‫לכן הייתה לי גישה מסוג שהיא לעולם לא תשיג, וזה מציק לה.‬
‫היית שם עם הבחורים האלה‬
‫שסתם דיברו על סוגים שונים של בנות,‬
‫- ועל בחורות כנועות, כלומר... - לא.‬
‫יצרת קשר על בסיס סקסיזם.‬
‫זה העניין.‬
‫- באיזה מובן? תפרטי. - לא.‬
‫דיברנו על מיה.‬
‫אתם יודעים למי הייתה לי אובססיה בזמנו?‬
‫- למיה. - ב-2002-2001?‬
‫אני זוכר את מיה. לעזאזל.‬
‫הייתי רץ הביתה בשעה 16:00, ימי רביעי אחה"צ לאם-טי-וי.‬
‫פשוט ישבתי שם, מחכה שסיסקו רק יפסיק להסתיר.‬
‫מה הקטע? גבר.‬
‫מה באמת קרה עם מיה?‬
‫בדיוק על זה דיברנו. אמרנו...‬
‫היא התחתנה עם כסף ואמרה, "אני לא זקוקה לזה."‬
‫- כן. - והחליטה להמשיך לבד.‬
‫היא אמרה, "אני פשוט..." אבל אמרנו, "זוכרים את השיר..."‬
‫אני זוכרת, כן.‬
‫אני זוכרת שאהבתי את הקליפ.‬
‫- ממש מוצלח, עם סיסקו? - כן.‬
‫רק דיברנו על זה שאהבנו את מיה.‬
‫ג'יין.‬
‫שפת הגוף שלך אומרת המון כרגע.‬
‫מה שקשה בזה,‬
‫אני חושבת שאתה עושה קצת הצגות ליד גברים אחרים.‬
‫- לא. - כן.‬
‫- לא. - לדעתי...‬
‫עשית איתם הצגות ואפילו לא צחקת רגיל.‬
‫- עשיתי... ככה אני צוחק. - לא.‬
‫מעולם לא שמעתי אותך צוחק ככה.‬
‫ככה אני צוחק כשאני חושב שמשהו מצחיק באמת.‬
‫זה הצחוק האמיתי שלי.‬
‫- מה? - "מצחיק באמת".‬
‫- שמעת? - ג'ון.‬
‫בוא ננסה להימנע משימוש בשפה אכזרית או נחרצת‬
‫בזמן שאנחנו פה.‬
‫בחוץ תעשו מה שאתם רוצים.‬
‫לא באמת, אבל הבנתם...‬
‫אני חושבת שזה משהו שהוא עושה במחיצת גברים.‬
‫ואני לא יודעת אם זה קשור לאבא שלו,‬
‫או אם זה קשור לחינוך שלו, עם איך שאימך...‬
‫וואו, טוב, תקשיבי, יש לנו מטפלת. יש פה מטפלת.‬
‫תני לה לעשות את עבודתה.‬
‫את מקשקשת בקומקום.‬
‫מה זה אומר בכלל?‬
‫אני חושבת שהכוונה של ג'ון ב"לקשקש בקומקום"‬
‫היא שאת עוברת את הגבול.‬
‫תודה.‬
‫טוב.‬
‫טוב, בסדר. הוא עבר הרבה גבולות‬
‫כשהוא השתתף בשיחה הזאת.‬
‫- איך... אילו גבולות? - כן.‬
‫הוא אמר עליי דברים גזעניים.‬
‫אני לא...‬
‫אני אוהב לטיניות אבל לא את המשפחות שלהן.‬
‫הן מעורבות מדי.‬
‫אני לא בטוח.‬
‫אי אפשר לבטוח באישה שלא קרובה למשפחתה.‬
‫עובדתית, יש בעיה אצל אישה שלא קרובה למשפחתה.‬
‫זה מלמד עליה המון.‬
‫יש לך טבעת.‬
‫אתה בטח נשוי.‬
‫כן.‬
‫ללטינית?‬
‫- דווקא לאסייתית. - לעזאזל.‬
‫- מה זה? - הלכתי מזרחה.‬
‫הלכת מזרחה, מה אתה...‬
‫- מזרחית לגבול. - כן.‬
‫אתה בר מזל, כי אני אוהב אסייתיות.‬
‫הן שמרניות בקטנה.‬
‫- עובדתית. - הן יודעות את מקומן.‬
‫שלי לא.‬
‫היא בכלל לא כזו.‬
‫היא בטח פיליפינית.‬
‫יפנית, אבל מעולם לא פגשתי את משפחתה, אז אולי היא קוריאנית בקטנה.‬
‫אני בכלל לא יודע, הבנתם אותי?‬
‫ברור לי שאת לא קוריאנית בקטנה, זה מובן מאליו.‬
‫- כאילו... - לא, לא, לא.‬
‫אני מכירה בכך שבקהילות הנפרדות שלכם‬
‫יש דרכי תקשורת מותרות,‬
‫אבל... אני חושבת שיצירת קשר סביב גזענות בתוך אותה קהילה,‬
‫על חשבונה של אשתך, היא ממש לא הדרך להתנהל.‬
‫הבעיה לא קשורה לזה, טוב?‬
‫זה לא קשור למה שאמרתי, זה קשור למה שהיא עשתה.‬
‫- אתה רואה? זה הקטע שלו. - גבר, זה כואב.‬
‫לא, תן לי... לא, לא, תן לי לדבר.‬
‫אני כל הזמן אומר לו לא לעשות קנאקים כאלה בצוואר.‬
‫- לעזאזל. - תתחרט על זה בהמשך.‬
‫זה מה שאני מנסה לומר לו. תעשה יוגה. 15 דקות כשאתה קם.‬
‫חמש עשרה דקות? זו בקשה גדולה.‬
‫שמישהו יסביר לו על מה אני מדבר.‬
‫עכשיו אתה צעיר, אתה בטח לא זקוק לזה.‬
‫חמש עשרה דקות נראות כמו נצח בבוקר...‬
‫עברתי דברים, אבל תמשיך.‬
‫תחזוקה. ככל שתשקיע בגופך יותר, כך תפיק ממנו יותר.‬
‫אתה מכיר את הזקנים שצועדים ברחוב כשצווארם ככה?‬
‫- לא תרצה להיות כזה. - נראה שקשה לי במדרגות.‬
‫- אל תעשה את זה. - תודה לך, ג'ון.‬
‫החיים הם תחזוקה.‬
‫אהבתי את זה.‬
‫מי הגבר הזה?‬
‫אהבתי את זה ממש.‬
‫תשמע לי, זה אמיתי.‬
‫הם רציניים עכשיו?‬
‫אין לי מושג על מה הם מדברים...‬
‫לא, לא, לא!‬
‫אני מורעבת, פשוט קח את התיק ותסתלק משם.‬
‫אז ג'יין סגרה עניין?‬
‫כן. בצורה אגרסיבית מאוד.‬
‫אימא!‬
‫אני מצטערת מאוד.‬
‫זו אחת מההשלכות של העבודה מהבית.‬
‫רק אגיד לו שאני בפגישה.‬
‫- טוב. - בסדר.‬
‫פשוט תגידי לה שקינאת ושכמעט הרגת אותי.‬
‫כמעט נהרגתי בגללך.‬
‫לא כמעט הרגתי אותך. הצלתי אותך.‬
‫לא הצלת אותי. לא נזקקתי לעזרתך.‬
‫- אתה מת עכשיו? - האם אני מת?‬
‫- כן, אתה מת? - את משוגעת?‬
‫- מי את חושבת שאת, אלוהים? - דבר בשקט.‬
‫כמעט נהרגתי.‬
‫אז אני מצטערת על זה מאוד.‬
‫- לא. - אין בעיה. הוא נשמע מתוק.‬
‫כן, הוא חסר נימוס.‬
‫סליחה.‬
‫- תסלחו לי. - לא.‬
‫זה בסדר.‬
‫- סליחה. - הכול טוב.‬
‫כן.‬
‫אז, ג'ון,‬
‫אתה חושב שנוכל למצוא מילה‬
‫שאינה "שתלטנית", כדי להסביר למה ג'יין התערבה אולי?‬
‫אני מרגיש ש... ג'יין אולי התערבה, כנראה כי היא...‬
‫היא לפעמים...‬
‫חרדתית.‬
‫ואתה רוצה שג'יין תרגיש חרדתית?‬
‫לא.‬
‫אני רוצה שהיא תיתן לי לעזור לה להפחית את החרדה.‬
‫ואת חושבת שתאפשרי לג'ון לעשות את זה יותר?‬
‫- כן. - נהדר.‬
‫נהדר ממש.‬
‫עבודה טובה, ג'ון.‬
‫אני כן...‬
‫לא יודעת, אני מתקשה עם הרעיון...‬
‫איך אעשה את זה בלי להקריב את החלקים...‬
‫בלי להקריב חלקים מעצמי שבזכותם אני מי שאני?‬
‫את יודעת...‬
‫כשביליתי זמן מה בג'ונגלים של טורטוגרו, קוסטה ריקה,‬
‫שאגן רעמה נדיר, אלואטה פליאטה, נעץ בי מבטים‬
‫ישר בעיניים.‬
‫ובהתחלה הבטתי בו בחזרה.‬
‫עד שהבנתי‬
‫שאם לא אשמע לאזהרה שלו, הוא מוכן לנגוס ביס מהפנים שלי.‬
‫אז הסטתי את מבטי,‬
‫כי לפעמים צריך להקשיב לטבע.‬
‫אתם מבינים אותי?‬
‫כן.‬
‫זמננו תם,‬
‫אבל זה היה נהדר, טוב?‬
‫- כן. - באותה שעה בשבוע הבא?‬
‫כן, אפשר... אני חושב שזה אפשרי.‬
‫- טוב, נהדר. - תודה רבה.‬
‫- תודה. - על לא דבר.‬
‫הקוד של ונמו מופיע על פתק דביק ליד הדלת.‬
‫- טוב, יופי. - טוב.‬
‫- יש לכם... - יש לי טלפון.‬
‫תצלמו אותו...‬
‫הבן שלי... זה בוצע, הוא שם.‬
‫- טוב. - תודה רבה.‬
‫תודה.‬
‫מה הייתה הכוונה שלה בסיפור על הקוף, לדעתך?‬
‫אני לא יודע.‬
‫חשבתי על זה. הייתי אבוד.‬
‫לא ידעתי לאן להביט.‬
‫- אני הייתי הקוף? - או שאני הקוף? כך חשבתי.‬
‫זה היה גזעני, כאילו, "אל תיצור איתי קשר עין"?‬
‫רצפה יפה, דוקטור.‬
‫תודה שהבחנת, ג'ון.‬
‫העץ ברצפה, תאמינו או לא, הגיע מבית ילדותי.‬
‫הטסתי אותו הנה לפני יובלות.‬
‫וואו.‬
‫- את אוהבת את הבית. מרגישים. - אכן אוהבת.‬
‫הוא ממש עוטף אותי.‬
‫אז...‬
‫איך הרגשתם מאז הפגישה האחרונה שלנו?‬
‫לא טוב, בכנות.‬
‫לא משהו.‬
‫ג'יין, את שמה לב שאת עושה את זה הרבה? עונה בשם שניכם?‬
‫טוב, הוא לא...‬
‫בפעם הקודמת, אני חשה שהוא עשה את זה בשמי.‬
‫אבל עכשיו אני חשה שהוא לא...‬
‫עונה, הוא פונה אליי שאני אענה, אז...‬
‫טוב, זה מתקבל.‬
‫ג'ון, שמת לב שאתה מרבה לעשות את זה?‬
‫פונה אל ג'יין שתענה?‬
‫כן, אני מניח שהתרגלתי לזה שהיא חושבת שכל התשובות בידיה.‬
‫תוכל להתנסח מחדש, ג'ון?‬
‫אני... יודע פחות ממנה?‬
‫נהדר.‬
‫האם ג'יין הצליחה לתת לך להוביל‬
‫מאז המפגש הקודם שלנו?‬
‫ניסיתי.‬
‫פנו דרך!‬
‫חכי!‬
‫זו לא אשמתי שיש לך אסתמה.‬
‫למה להגיד את זה בכלל?‬
‫איך האסתמה רלוונטית פה?‬
‫- היא מנצלת אותה להקטנתי. - אל תנסה‬
‫לסובב הכול כדי ליצור מצג שבו‬
‫שאתה הבחור הטוב ואני הרעה.‬
‫אני לא! אני מציין...‬
‫אני לא המרשעת, אתה היית נבזי.‬
‫- גם אני לא המרשע. - כן.‬
‫באיזה מובן? תרחיבי בעניין.‬
‫הייתה תקלה בתוכנה.‬
‫אני מונעת מהמחשב לקרוס.‬
‫את תמיד חייבת להיות הראשונה‬
‫שפותרת בעיות, כשזה בסדר כמות שזה.‬
‫אין לי צורך לפתור בעיות.‬
‫אני מתחילה מאפס ומתקדמת לפי הקוד.‬
‫את מתקדמת לפי הקוד?‬
‫- כן. - הקבצים שלי נקיים.‬
‫- הקבצים בסדר. - הקבצים שלך פגומים.‬
‫הכמות שאני צריכה לנקות אחריך היא מטורפת.‬
‫באמת? כי הנוזקה אצלך מדהימה.‬
‫מטורף שהיא עדיין פועלת.‬
‫אתה זה שעשה את המה-שמו אחר כך!‬
‫זה מה שבאמת דפק אותי.‬
‫את לא רוצה לזקוף שום דבר לזכותי.‬
‫אני טוב בתפניות. למדת את זה ממני.‬
‫מדרגות גישה לגג‬
‫אני תמיד מתקשרת איתך במשימה.‬
‫אני מעדכנת אותך.‬
‫קומה שלישית!‬
‫נו, באמת.‬
‫קומה רביעית!‬
‫- חמישית! - אלוהים.‬
‫עזבי. תמיד קדושה מעונה. ברור לי.‬
‫קומה תשיעית! קומה עשירית!‬
‫אני אהרוג אותו. אהרוג אותו!‬
‫אחת עשרה!‬
‫שתים עשרה!‬
‫לך תזדיין, בן זונה!‬
‫חמש עשרה!‬
‫קומה 16!‬
‫אנחנו בדרך לגג!‬
‫תמות, בן זונה!‬
‫מה? מה את אומרת?‬
‫אל מי דיברת?‬
‫זה היה...‬
‫למי זה נועד? זה היה בשבילך או בשבילי?‬
‫מותק...‬
‫"תמות, בן זונה"?‬
‫פספסתי את הסרט הראשון שלך?‬
‫- הוא צחק עליי. - לעזאזל.‬
‫בפרצוף.‬
‫כי הוא לא עמד בקצב כתיבת הקוד, והצלתי אותך...‬
‫- תפסיק לצחוק. - זה היה מצחיק.‬
‫שאמרת את זה.‬
‫אמרת משפט קליט בזמן כתיבת הקוד.‬
‫מה?‬
‫תדמייני שאני הייתי אומר משהו כמו,‬
‫"זה המצב, רבע עוף."‬
‫אילו אמרתי את זה... את צוחקת.‬
‫כי זה לא מה שאמרתי...‬
‫כן, אבל זה היה מצחיק.‬
‫זה מעליב שאתה צוחק ממשהו כזה.‬
‫זה נאמר בשביל הביצוע.‬
‫בשביל לבצע מה?‬
‫זה סתם רגע.‬
‫את מתייחסת לזה כאילו אני מזלזל בך. זה לא זלזול.‬
‫את זו שחושבת שלא אחיה בלעדייך. זה זלזול.‬
‫נאלצתי להציל אותך פעמים רבות. עובדה.‬
‫מתי הצלת את חיי?‬
‫בסקי מהעבודה.‬
‫טיול הסקי?‬
‫הצלת את הזין שלי.‬
‫- זה לא החיים שלי. - זה היה הישג לא קטן.‬
‫אני הרי כבר לא משתמש בו. כאילו...‬
‫כשמדובר בך, בכל הבעיות שלך ובהשקפה שלך,‬
‫אני צריך להיות מעודד ומבין.‬
‫אבל כשמדובר בי ובדברים שלי, אף אחד לא שם קצוץ.‬
‫- סליחה. - בסדר.‬
‫הוא אמיץ וכן.‬
‫אני מצטערת מאוד, אבל בבקשה אל תנגן בפסנתר.‬
‫סליחה, הוא לא נועד לנגינה.‬
‫הוא היה של סבא שלי.‬
‫זה הדבר היחיד שהסבים שלי הצליחו להציל במלחמה.‬
‫אחד מהנאצים אהב לשמוע אותם מנגנים וזה הציל את חייהם.‬
‫אלוהים, סליחה. אני לא...‬
‫- כדאי שתחזור למקומך, ג'ון. - טוב.‬
‫תודה רבה.‬
‫לא קלטתי שזה לא פסנתר לנגינה.‬
‫אני יודעת. רבים עושים את זה, זה בסדר.‬
‫כדאי שתשימי שלט קטן. איזה ברקוד.‬
‫אז...‬
‫זאת הדינמיקה השגרתית ביניכם?‬
‫שג'יין מובילה, תמיד בתפקיד מנהיגותי?‬
‫זה לא היה ככה בהתחלה.‬
‫בהתחלה היה לי יותר...‬
‫ניסיון בכתיבת קוד ממנה. היה הרבה...‬
‫אני הכשרתי אותה במובנים רבים.‬
‫אתה הכשרת אותי?‬
‫הנחיתי אותך יותר.‬
‫ולמען הכנות, הרגשתי נוח יותר בתפקיד ההוא,‬
‫כי הייתה תחושה שהיא מעריצה אותי.‬
‫וזה חסר לי.‬
‫כמה פגיע להודות בזה. איך זה גורם לך להרגיש, ג'יין?‬
‫אני עדיין מעריצה אותך, ג'ון.‬
‫לפעמים את מתנהגת כאילו‬
‫שאני מעכב אותך. יש תחושה שלדעתך אני מעכב אותך.‬
‫אני לא חושבת שאתה מעכב אותי.‬
‫באמת.‬
‫אתם מרגישים את זה?‬
‫זה כוחה של העבודה שאנחנו עושים פה ביחד. זה...‬
‫כוחו של החדר.‬
‫אני חושבת שמה שהייתי רוצה‬
‫שתנסו לעשות זה לנסות לומר "פסק זמן",‬
‫כשהעניינים מתחממים.‬
‫נשמע שטותי, אבל בעלי ואני נוהגים כך,‬
‫וזה באמת עובד.‬
‫אומרים, "פסק זמן", לוקחים 20 דקות,‬
‫ואם רוצים לחזור לשיחה או לנושא,‬
‫מובן שאפשר, אבל מה שמצחיק זה שבתשע מתוך עשר פעמים,‬
‫יש תחושה שזה כבר לא חשוב.‬
‫אתם יכולים לנסות את זה?‬
‫- טוב, אז נתראה? - נתראה.‬
‫- נתראה. - יופי.‬
‫היא מחבבת אותך יותר.‬
‫- לא נכון. - לא, זה נכון.‬
‫כולם מחבבים אותך יותר.‬
‫אתה חביב מאוד.‬
‫אולי בפתח הפגישה נאמר דבר נהדר אחד‬
‫שבן זוגכם עושה למענכם?‬
‫ג'יין?‬
‫ג'ון תמיד מוריד את מושב האסלה.‬
‫קרה משהו בעבודה השבוע?‬
‫ג'ון?‬
‫טוב, תראו, פשוט אדבר על הפיל שבחדר.‬
‫נדמה שהעבודה היא סלע מחלוקת רציני אצלכם.‬
‫כן. היה...‬
‫היה שבוע לא מוצלח בעבודה.‬
‫והרוב אולי נובע מדיכאון, מהתבוננות במסכים כל היום.‬
‫אלה לא המסכים.‬
‫אז מה זה, לדעתך?‬
‫מה קרה השבוע?‬
‫יצאנו לנופש מהעבודה. מחנאות.‬
‫זה לוקח יותר זמן ממה שהייהיי אמר.‬
‫למה לא צירפו נ"צ למציאת הבחור?‬
‫הם כנראה לא יודעים איפה הוא.‬
‫ברור שהוא מנותק קשר.‬
‫בטוח שלא הלכנו לאיבוד?‬
‫אז מה בעצם עשיתם בנופש?‬
‫- צדנו. - וואו.‬
‫לא נראיתם לי טיפוסים של ציד.‬
‫מה צדתם?‬
‫חיית בר גדולה.‬
‫היא גדולה.‬
‫ג'ון צד חיות בר גדולות.‬
‫"ג'ון צד חיות בר גדולות."‬
‫הכול נראה אותו דבר.‬
‫לא בעיניי.‬
‫יערות הם יערות. הלכנו פה לאיבוד.‬
‫את חושבת שאחרי יומיים תהיה לך קליטה פלאית?‬
‫לא הלכנו לאיבוד. את מוכנה לסמוך עליי? את תמיד מתנהגת ככה.‬
‫איך?‬
‫מודאגת ולחוצה.‬
‫לא ניכשל במשימה. אני יודע שזה מדאיג אותך.‬
‫אבל זה לא יקרה.‬
‫- נמצא אותו לפני שיחשיך, טוב? - טוב.‬
‫בהתחלה היה נחמד.‬
‫כי הרגשתי שהיא שוב זקוקה לי,‬
‫והרגשתי שיש ניצוץ שהוצת מחדש.‬
‫ג'יין?‬
‫כן.‬
‫היה ניצוץ קטן בהתחלה.‬
‫אז איפה זה השתבש?‬
‫עבדנו, הקמנו מחנה, עסקנו בציד.‬
‫ואז הוא נהיה נפוח מגבריות.‬
‫התרשמת?‬
‫אם תדוג בזה משהו, אתרשם.‬
‫כל המשימה הזאת מוזרה.‬
‫באיזה מובן?‬
‫אתה מתנהג כאילו פה דיסנילנד,‬
‫אתה עסוק במחנאות, זה...‬
‫אני לא יודעת.‬
‫לא ראינו סימן ליעד.‬
‫אין פה קליטה. אין פה אף אחד. אנחנו פשוט...‬
‫מניין לנו שהוא עדיין פה?‬
‫- טוב, לעזאזל עם זה. - מה אתה עושה?‬
‫מה הקטע?‬
‫תירגעי.‬
‫תפסיק, ג'ו... הצייד ישמע אותך. השתגעת?‬
‫אז הוא יבוא אלינו.‬
‫לא מצאנו אותו אז הוא יבוא אלינו.‬
‫מה קורה?‬
‫החוכמה היא לירות מתחתיו, לא לעברו.‬
‫לא קראתי ספר.‬
‫זה מה שקרה.‬
‫ככה תדבר על זה?‬
‫זה מה שתגיד?‬
‫הכול בגלל ספר.‬
‫אני מצטערת, אבל מה העניין עם ספר?‬
‫הוא שיקר.‬
‫זה עצוב.‬
‫מה עצוב?‬
‫יש חרק שנמשך ל...‬
‫שום דבר.‬
‫תנסי להירגע.‬
‫בכל פעם שאת חושבת על משהו עצוב...‬
‫תנסי לחשוב על האושר שיש בו.‬
‫למשל, כרגע, אנחנו תחת הכוכבים.‬
‫רוב האנשים כבר לא זוכים לראות את זה.‬
‫זה כמו "הנביא".‬
‫האושר שבצער.‬
‫אני עייפה.‬
‫אלך לישון.‬
‫אתה באמת אוהב את "הנביא"?‬
‫מה?‬
‫הספר. "הנביא".‬
‫כן. מה איתו?‬
‫קראת אותו בכלל?‬
‫לא.‬
‫אז אכן מדובר בספר.‬
‫זה התחיל מהספר. לא מדובר בספר.‬
‫אם כך, במה מדובר?‬
‫אמרת לי שהוא הספר החביב עליך. אמרת...‬
‫- מתי אמרתי? - אמרתי שהוא הספר החביב עליי,‬
‫אמרתי שהשכן החתיך אוהב אותו, ואז אמרת... מה?‬
‫כן, אז זאת כנראה הסיבה. הייתי...‬
‫אני לא מחבב אותו.‬
‫אני לא אוהב שהוא מפלרטט איתך. אני לא מבין...‬
‫לכן... אמרתי את זה... זה סתם ספר.‬
‫אז שיקרת?‬
‫כן.‬
‫כן, שיקרתי.‬
‫לדעתי זה לא מצדיק תגובה כזו.‬
‫חשבתי שזאת הסיבה ששודכנו, כי זה הספר החביב עלינו.‬
‫את חושבת שסוכנות ריגול בינ"ל תחבר בינינו‬
‫כי אהבנו אותו ספר?‬
‫לא.‬
‫כמו באתר שידוכים או משהו?‬
‫- טוב. לא, טעיתי... - רגע, מה הכוונה?‬
‫כי מעולם לא ראיתי אותך קורא ספר‬
‫בכל הזמן שאנחנו מכירים, אז...‬
‫זה הגיוני.‬
‫אני מכיר אותך,‬
‫ואת מחושבת מאוד בהתנסחויות שלך.‬
‫אז אם בא לך לקרוא לי טיפש, פשוט תקראי לי טיפש‬
‫- וננהל את השיחה הזאת. - אני לא קוראת לך טיפש.‬
‫רק אמרתי שאתה לא קורא ספרים, וזה נכון.‬
‫מה את...‬
‫אפשר פשוט ללכת לישון?‬
‫אפשר להתווכח על ספרים בבוקר, טוב?‬
‫כן, אני עייפה.‬
‫לימדת אותי כל היום כאילו אני תלמידה שלך, אז...‬
‫אני...‬
‫ניסיתי לשתף אותך בדברים.‬
‫עשינו דברים ביחד. הראיתי לך...‬
‫לא, זה היה די מתנשא ושתלטני, אז...‬
‫אני מתנשא ושתלטן?‬
‫כן.‬
‫את לא מרשה לי אפילו לרדת לך‬
‫בלי להגיד לי איך לעשות את זה‬
‫בכל פעם, כאילו מעולם לא ראיתי וגינה דפוקה בעבר.‬
‫אין לך מושג איך אני אוהבת את זה, אז צריך להגיד לך.‬
‫- בכל פעם? - אילו למדת והקשבת,‬
‫אולי לא היה צורך להגיד איך ללקק לי את הכוס.‬
‫אופייני לג'יין. "עליי לסרס אותך כדי להרגיש שווה."‬
‫עליי ללמד אותך הכול כי אתה לא יודע לעשות הרבה דברים.‬
‫- את לא צריכה. - אתה כמו תינוק.‬
‫את יושבת במחסה שבניתי.‬
‫- הבערתי מדורה, דגתי לך דג. - "אני גבר, בניתי מחסה.‬
‫"מזון, אש, מים."‬
‫- לכי תזדייני. - יפה.‬
‫למה את מתנהגת ככה? למה את עושה את זה? אני לא מבין.‬
‫יש לי קדימויות עמוקות יותר.‬
‫קדימויות עמוקות יותר?‬
‫כן, אין לך יכולת להבין את זה.‬
‫תשתקי! את תמיד גורמת לאחרים להרגיש טיפשים.‬
‫"תשתקי. תזדייני."‬
‫ככה אימא שלך לימדה אותך לדבר לנשים?‬
‫- יש לך אובססיה לאימא שלי. - רגע.‬
‫אתה אומר שלי יש אובססיה לאימך?‬
‫אתה מתקשר אליה חמש פעמים ביום!‬
‫זה קצת לא בריא וזה...‬
‫- אתה צריך גבולות. - עניין "הגבולות"?‬
‫- כן, אתה זקוק להם. - זה הדבר הכי לבן שאת...‬
‫- את תמיד... - איזו ירידה מגניבה.‬
‫את לא יודעת בכלל מה זה אומר.‬
‫בעלה מת, אני הגבר בחייה.‬
‫אני מטפל בה כי יצאתי מתוכה.‬
‫מה את עשית למען אביך כשאימך מתה?‬
‫חוץ מאשר לא לדבר איתו שוב?‬
‫היא אימא טובה.‬
‫אין לך מושג בזה,‬
‫כי את עסוקה מדי בשיטוטים עם חתול דפוק.‬
‫אז אל תדברי עליה.‬
‫אל תזכירי אותה, לעזאזל,‬
‫בכל פעם שיש לנו ויכוח, כי את לא מבינה ברגשות.‬
‫את לא יודעת מה זה לדאוג למישהו.‬
‫את רק מעמידה פנים ומחקה כמו רובוט‬
‫כל מה שמישהו אחר עושה.‬
‫לא ברור אם את על הרצף או מה,‬
‫אבל זה מוזר,‬
‫ואת רק גורמת לאחרים להרגיש רע כי יש להם רגשות.‬
‫אמרת את זה בעצמך. לא תהיי אימא טובה.‬
‫אז אל תבואי ותגידי לי שטויות כאלו.‬
‫ממילא כבר נכשלנו במשימה הזאת.‬
‫מי איש הקשר שלך לשעת חירום?‬
‫מה?‬
‫מי איש הקשר שלך לשעת חירום?‬
‫אימא שלי.‬
‫אתה שלי.‬
‫הבוס שלנו היה לא מרוצה, בלשון המעטה.‬
‫יש לי מחשבה.‬
‫אתם מסוגלים לקחת פסק זמן מהעבודה אי פעם?‬
‫- לא ממש. - לא.‬
‫- לא. - לא ממש.‬
‫מה לגבי עבודה בפרויקטים נפרדים‬
‫לזמן מה, במקום לעשות הכול ביחד?‬
‫- זה לא ממש עובד ככה. - כן.‬
‫טוב, חבר'ה.‬
‫בכנות, זאת רק עבודה.‬
‫רק עבודה, לא עניין של חיים ומוות.‬
‫ברור לי שיש לכם הרבה קשיים,‬
‫אבל אתם חייבים לזכור שאיש לא מאלץ אתכם להישאר ביחד.‬
‫איש לא מצמיד לכם אקדח לראש.‬
‫אתם יכולים לעזוב את מערכת היחסים בכל עת.‬
‫אתם בוחרים להישאר בה. זו בחירה.‬
‫כרגע, אתם בוחרים להשתפר.‬
‫אחרת לא הייתם באים הנה מדי שבוע‬
‫ואומרים את כל הדברים הקשים.‬
‫כן?‬
‫טוב.‬
‫אולי נבקש מהיי...‬
‫ממנו, מהבוס שלנו, לקבל כל אחד...‬
‫- פרויקט קוד נפרד לזמן הקרוב. - כן.‬
‫זה יכול להיות טוב.‬
‫זה נשמע כמו תוכנית טובה.‬
‫הרגשתכם השתפרה?‬
‫- כן. - כן.‬
‫יופי. אראה אתכם בשבוע הבא?‬
‫- כן, תודה. - תודה.‬
‫ולפני שאשכח, אני רוצה לתת לכם את זה.‬
‫מה זה?‬
‫אלו ההקלטות.‬
‫הקלטות?‬
‫אם תיזכרו בחוזה שחתמתם עליו,‬
‫אני מקליטה את כל הפגישות, כך שבסוף כל חודש‬
‫אפשר לצפות בהן ולנתח דברים‬
‫שאולי פספסנו, להאזין לטונים.‬
‫- יופי. - יופי.‬
‫איפה כל המצלמות והמיקרופונים וכדומה?‬
‫שככה יהיה לי טוב, הם מוסתרים בכל החדר.‬
‫אני חשה שכשאנשים רואים מצלמות, הם מתנהגים באופן לא טבעי.‬
‫כמובן. כן.‬
‫נקשיב לזה שוב.‬
‫- כן. - כן.‬
‫מגניב. שכחנו מזה לגמרי. הן מוקלטות.‬
‫- כן. - תודה.‬
‫- תודה. - תודה לך.‬
‫מה זה? זו יצירה נהדרת.‬
‫תודה רבה.‬
‫יצר את זה אדם מקוטאהיה,‬
‫שהלך לעולמו.‬
‫אומן בשם אולובק מנצ'ו.‬
‫זאת היצירה האחרונה שלו.‬
‫הוא אמר, "זה תם בי."‬
‫בסדר.‬
‫תודה. נתראה בשבוע הבא.‬
‫- בית יפהפה. - שוב תודה.‬
‫אל תשכחו מהוונמו שליד הדלת.‬
‫- כן. - בסדר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫אימא! אימא!‬
‫אימא עובדת. היא עדיין עובדת.‬
‫אימא, יש אש!‬
‫את חושבת שכדאי שנמצא מישהו אחר?‬
‫לא. זה לא מתאים לנו.‬
‫נכון שזה לא כיף אבל יש משהו טוב...‬
‫עכשיו תנצל את זה נגדי. בכל מריבה, אתה תגיד,‬
‫- "לו רק הלכנו לטיפול..." - פסק זמן!‬
‫כן, הבית שלי עולה בלהבות כולו. עשן מיתמר מה...‬
‫לא יודעת.‬
‫כן, יש לי המון דברים מיוחדים בבית.‬
‫תמהרו בבקשה.‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות אורלי קטן‬