Ty sis Maxe přivezla s sebou, že? Je tvůj?
Jo.
Co takhle říct jednu hezkou věc, kterou pro vás partner dělá?
John vždycky nechává prkýnko dole.
Stalo se něco v práci?
Co?
Jak se má Jane?
Mámu opustit nemůžu.
Starám se o ni. Musím s ní mluvit.
Čím se živíte?
Jsem softwarová inženýrka.
Nemám toho chlapa rád.
Přiznej to.
Máš opravdickej citovej románek.
A ona tě nejspíš chtěla zabít.
A my zas selžeme, protože se musíš cítit dobře.
MISE NESPLNĚNA. TŘI SELHÁNÍ. POČKEJ NA POKYNY.
Co se asi stane, když selžeme?
V manželství?
Při misi.
Končím.
SKONČI TO! ZABIJ SVÉHO SMITHA
- Prosím. - Díky.
Vypadá to dobře, co?
Sakra. Zapomněla jsem tě nakrmit.
Promiň, Maxi. Bože.
Vždycky nakonec zase přilezu za tebou.
Sakra.
To bude smrad.
Maxi.
Do prdele.
Panebože.
Tak jo.
Musím se vrátit a nechat si ten nehet opravit.
Já věděla, že jsem to měla nechat schnout dýl.
- Jo. - Co je to?
- Tohle bys jíst neměla. - Je to hořká čokoláda.
To neznamená, že ti prospívá.
- Ale jo. - Není to brokolice.
Každý večer si dám jen kousíček.
- Jak myslíš. - Jo.
Já tě navíc včera viděla sníst celý bagel.
Jo, ale to proto, že mám depresi.
To je něco jinýho.
- Bydlet u mě je depresivní? - Ne.
Ty na tom asi jsi to nejlepší.
- Synku. - Jo?
Poslyš...
Bude to dobrý. Jo?
Ty to zvládneš. Vím to.
Věci někdy vypadají neřešitelně.
- Myslím... - Já vím.
- Uvažovals nad poradnou?
Jo, popřemýšlím o tom.
- Máš klíče? - Jo, mám.
Hlavní dveře otevřeny.
- Nechalas prkýnko nahoře? - Ne.
Tady na záchod ani nechodím.
Černé záchody jsou nehygienické.
Musels to být ty.
Copak jsem tě nevychovala líp?
Vychovala.
Co kdyby sis skočila opravit ten nehet?
- Co se děje? - Nic, jenom...
Chci něco zkontrolovat.
Nevracej se, dokud ti neřeknu. Ano?
- Dobře. - Jasně.
- Měj se. Dobře. - Jo. Zatím.
Musíme si promluvit. Hned.
Jsem poblíž.
To mi došlo.
MUZEUM AMERICKÉHO UMĚNÍ WHITNEYOVÉ BUDOVA LEONARDA A. LAUDERA
Provokativní.
Pozorovatel určí, jestli je sama, nebo jen osamělá.
Ty barvy se mi líbí.
Naser si.
Co prosím?
Podívej se mi do očí.
Proč?
Udělej to.
Musím vidět, jestli toho lituješ.
Ať teď cítíš cokoli, věř mi,
že jsem desetkrát naštvanější.
Proto jsi mě sem tahala?
Abys mi řekla „naser si“?
Jsi ten nejkrutější chlap, jakýho znám.
Protože jiný chlapy jsi nepoznala.
Ale poznala.
Co tím kurva myslíš?
Chlapy jsem poznala.
Šukalas s naším sousedem?
Popravdě.
Nechci to řešit tady.
Půjdeme ven.
Jo.
Tak jdem.
Sakra!
No tak!
Stůj!
Kdo teď jsem?
Co?
Jsi to ty.
Tohle přece nechceš.
Pojďte, chlapi.
Pusťte mě!
Nech toho.
V pohodě. To je moje žena. Dobrý.
Pomatená kráva.
To už kurva neříkej.
Proboha!
Pojď sem, ty zmrde.
Všichni se zbláznili.
Má bombu! Utíkejte, lidi!
Jane!
Jen chci, abys něco věděl.
Až tě zabiju, všechny tvoje věci spálím.
Co sis o mně myslela, když jsme se seznámili?
Ty první.
Že jsi nejhezčí ženská, co jsem potkal.
Proč mi to říkáš?
Chci vědět, jestli to bylo skutečný. Jestli jsi to cítila stejně.
Nebo to všechno byly lži.
Myslela jsem si...
že se s tebou bude dát snadno manipulovat a dosáhnout tak svýho.
To je kravina. Snažíš se mě jenom ranit.
Tak to se mi to asi povedlo.
Tak fajn.
To jsem chtěl vědět.
Fajn.
Fajn. Čau.
Jste v pohodě?
Hej, dobrý?
Jste v pořádku?
- Máte telefon? Zavolejte někomu. - Mobil.
No tak, jenom klid. Opatrně.
V lidu ležte.
Jo, jsem v pohodě.
Nic mi není.
Jsem v pohodě. Díky.
Kurva!
Ahoj.
Po čem tam šmátráš?
Po ničem, jen...
Pojď, sedni si.
Přenastavila jsem klimatizaci. Máte tu hroznou zimu.
Kdo jste?
Jsem Denise.
Michaelova máma.
Michael...
Denise, já...
Asi potřebuju chvilku pro sebe.
To nic, nezdržím se dlouho.
Pojď. Posaď se.
Takže...
Vy...
Vy jste za Jo... Michaelem přijela
z Baltimoru?
Ne. Teď bydlím tady.
Michael ti to neřekl?
Jo. Asi přede dvěma měsíci mě přestěhoval do New Yorku. Mám to hezké.
Domácí je trochu protivná, ale...
moc ji nevídám, tak to nevadí.
Promiňte, ale Michael vám řekl, abyste sem přišla?
Ne.
Ani neví, že tu jsem.
Dal mi náhradní klíč.
Tak jsem se sem dostala.
Ani to ti neřekl?
Ne.
Do prdele!
- Ahoj. - Čau.
Páni.
- Ty... - Jo.
Co se stalo?
Já...
Spadl jsem z balkónu. Spadl jsem.
Po hlavě.
Jo. Je to ujetý.
Měl bych být mrtvej.
Ježiši. Jsi v pořádku?
Nic mi není. Jenom...
Ale ztratil jsem klíče.
Asi spadly do kanálu.
Takže nemůžu dovnitř.
Ale nejspíš jsem nechal odemčeno vzadu, tak jestli můžu...
Můžu jít přes tebe a přelézt...
- Jasně. - Super.
Jo. Budeš muset projít domem.
Jo. Ale pospíším si.
- V pohodě. - Pospíším si. To je Básník?
Jo. Pozdrav.
- Prosím... - Rád tě poznávám, kámo.
Nevím, jestli vám to řekl,
ale zrovna se rozcházíme.
Já vím. Nejsem slepá.
Myslíš, že se do domů vloupávám z plezíru?
Ne. Promiňte.
Poslyš, Michael jen potřebuje vědět,
že ho miluješ.
Odjakživa byl velmi závislé dítě,
pořád potřeboval pozornost, pořád musel být se mnou.
Každé ráno jsem ho v sedačce brala do koupelny,
abych se mohla vysprchovat.
Zjistila jsem,
že se nutně potřebuje cítit v bezpečí.
A jakmile se tak cítí,
konečně je sám sebou.
Ale když ne, bude kýmkoli,
za koho ho chceš mít.
Takže než to odpískáš,
ujisti se, se kterým Michaelem se rozcházíš.
Co o mně Michael říkal?
Vykládal mi o tobě samé hezké věci.
Jenom... Já mám na lidi čuch
- a ty mi přijdeš odtažitá. - Jo, myslím,
že lidi se se mnou v bezpečí necítí.
Asi je od sebe odstrkuju. Proto se od nich držím dál.
Asi je dobře, že už spolu nejsme.
Možná.
Ale Michael komplikovaným lidem rozumí.
Víte, v sázce je tu mnohem víc.
Jsi těhotná?
Ne.
Tak pak to tak hrozné není.
Je to škoda.
Zdá se, že si žijete jako v bavlnce.
Doufám, že to nevadí.
Vůbec ne.
Dal bys mi prosím ručník?
- Nechci si to zakrvácet. Jsem v bílý. - Jasně.
- Počkej tady. - Díky.
Máš to tu moc pěkný.
Je žena doma?
Díky.
Ale vy to máte ještě hezčí.
Ty zelené kachličky v kuchyni jsou...
Tys u mě byl?
Jenom jednou nebo dvakrát.
Půjčil jsem Jane knihu.
Jo.
Co dalšího o Jane víš?
Moc toho není. Je...
tak trochu záhadná. Jako ty.
Děkuju.
Všichni o vás mluvíme.
Všichni?
Ze sousedství.
Balkón je tudy.
Jo. Necítím se moc dobře.
Sakra. Nevadí, když si sednu?
- Prosím. - Jo. Díky. A...
Donesl bys mi trochu vody?
Vodu. Ještě něco?
Led. Ten by bodl.
Vodu a led.
Jo.
Hned přijdu. Počkej tu.
A mimochodem, ženu nemám.
Nedávno jsem se rozvedl.
Je to všechno divný.
Fakt?
Jo. Pořád se to snažím pobrat.
Můžu si odskočit?
Jasně. Ale jdi na záchod v patře.
Ne na ten dole.
Dole žádný není.
Víš, Anthony...
Bydlí přes ulici. Je to doktor.
Jestli chceš, zavolám ho.
Ať se ti podívá na tu bouli na hlavě.
ZOBRAZIT NEMOVITOST
Tohle jsi vidět neměl.
Ani
hnout.
Nehýbu se.
Kdo jsi?
A pro koho děláš?
Jmenuju se Harris Materbach.
Jsem agent
v Sotheby's.
Je Sotheby's
nějaká kontrarozvědka...
Je to divize CIA, která...
Jsi Čauva?
Nemám tušení, o čem to mluvíš.
Řekni, pro koho pracuješ.
Hned.
Jinak tě zabiju.
Sotheby's je realitní kancelář.
Dělám tam analytika. Chtějí váš dům. Hrozně moc.
Nikdo nechápe, že vám ho dovolili postavit.
V archivech není stavební povolení.
Spojili jste dva historické domy do jednoho, což je neslýchané.
Přistavěli jste garáž, bazén,
což by samo o sobě stálo víc než 25 milionů,
kdyby to město vůbec povolilo.
Celé z platu dvou softwarových inženýrů.
Nedává to smysl.
Něco takového dokážou jenom
ruští oligarchové a saúdští králové.
A jestli mám být upřímný, tak ti by neměli oko
na něco tak specifického jako váš dům.
Je to klenot.
Je to moje bílá velryba.
Prosím, nezabíjej mě.
Tys s Jane neflirtoval, protože se ti líbí.
Šlo ti o náš dům?
Chceš, aby se mi líbila?
Promiň.
Neuvěřitelný.
To nic.
Dáš si?
Jasně.
Takže vy máte s Jane nějaké problémy?
Dá se to tak říct.
No, já byl z rozvodu trochu na palici.
Jo, zmiňoval ses.
Je v tom trochu víc.
No, jestli ti můžu poradit...
Práce, život, peníze, vztah,
všechno je to jeden projekt.
Manželství je dům, co sis postavil, a někdy se ti vkus změní.
Nebo jsi možná ani žádný neměl.
Já s bývalkou být nechci.
Ale taky si nemyslím, že je lepší být sám.
Nerad čtu.
Ona čte ráda.
Já čtu nerad.
Nemusíš to mít rád.
Prostě s tím začni.
Četls někdy Proroka?
Mohl bych ti ho půjčit.
Jo, díky.
Díky za drink.
Do prdele!
Jsi hrozně špatnej lhář.
Byl to náročnej den.
A tvůj poslední.
Fajn.
Tak jo, zlato.
Miláčku?
Kočičko?
Lásko?
Žiješ, zlato?
Jo.
Měl by sis tam dávat pozor. Je tam mokro.
Zničíš všechno to drahý umění, co sis koupila.
No jo.
Na ty italský kachličky by se brokovnicí asi střílet nemělo.
Tady máš knihu, co nikdy nepřečteš, zmrde!
Uklidni se, Jane!
Pusť to!
Přestaň mě komandovat!
Chováš se jako magor.
Uklidni
se.
Jsem v klidu.
Musím...
s tebou mluvit!
Zase se stavíš do hlavní role.
Přestaň...
Přestaň mě mlátit do koulí!
Jsi...
Nedělej to.
Co to děláš?
Johne.
Ne. Nedělej to.
Nedělej to.
Ne!
Nenávidím tě!
Taky tě nenávidím.
Co to se mnou dělá?
Nutí tě to být upřímná.
Tos ještě nebyla.
Nikdy.
Byla jsem upřímná.
Jen proto, že mi nerozumíš, to neznamená, že jsem lhářka.
To je pitomost!
Je to blbost. Všichni si musí všechno, co řekneš, přefiltrovávat,
abys to nemusela dělat ty.
To není fér!
Panebože.
Všichni kolem tebe si myslí, že jsi milej blbec!
Proč prostě nemůžeš být kompetentní?
Milovalas mě vůbec?
Jo.
Jo. Milovala jsem tě.
Jo.
Tyjo.
- Tohle je fantastický. - Jo, je to fakt příjemný.
Určitě mám zlomenej prst, ale teď...
mám dojem, jako by moje ruka měla sex.
Cítím to na páteři.
Je to jako
by mě uvnitř
někdo objímal a jako by včela...
U CIA jsem neprošla
psychotestem, protože mám „sociopatický sklony“.
Nechtěla jsem ti to říkat.
Jsi sociopat?
Na stole mám sklenici, a kdykoli udělám něco sociopatickýho,
hodím do ní kuličku.
Kolik jich tam máš?
Sedmdesát osm.
Kurva. To jsem ti říkat nechtěla.
Myslíš, že jsem sociopat?
Myslím, že jsi akorát Japonka.
V Americe. A žena. Myslím, že jsi...
na sebe
moc tvrdá.
Já myslela, že mě máš za bělošku.
Jo.
To říkám, jen abych tě naštval. Protože mě to štve.
Štve mě to!
Už to říkat nebudu.
Víš,
když řekneš, že jsem Japonka, cítím, že mám blíž k tátovi.
Nemám tátu ráda.
Odsuzuješ mě za to, že s ním nemluvím.
Jo.
Já sebe taky.
Ale on mě nechce znát.
Víš, co to se ženskou udělá?
Poznamená ji to.
Hned zkraje mě vykopli od mariňáků.
Jo? Proč?
Protože jsi zabil někoho, koho jsi neměl?
Ne.
Kvůli astmatu.
Za to přece nemůžeš, Johne.
Ale já mám pocit, že jo. Mám pocit, že pak nejsem dost chlap.
Věřím tomu.
Jo.
Stydíš se za svoje astma?
Stydím se,
že je to spíš úzkost než astma.
Proč...
Proč jsi mi nedovolila, abych tě miloval?
Protože se nemusím cítit v bezpečí, abych byla milovaná.
Nejsem v tom jako ty.
Líbí se mi,
jak žárlíš, když mluvím s naším sexy sousedem.
Tobě se líbí, když žárlím?
Jo.
Žárlil jsem, kdyžs spala s těma dvěma cílema.
Já s nimi nespala.
Chtěla jsem ti jen ublížit.
To se povedlo. Hrozně mě to ranilo.
Hrozně.
Ranilo mě, když jsi chtěl spát s Bev.
Ta touha mě hrozně ničila.
Nebylo to doopravdy.
Není to doopravdy.
Jo, ale ten smutek...
Ten je skutečnej.
Co tě nejvíc rozesmutní?
Mámino tělo, když umřela.
Byla to příšerná autonehoda.
Jo.
Nemohli jsme mít otevřenou rakev.
Co nejvíc rozesmutní tebe?
Že se nemůžu odvděčit tátovi.
Že se nemůžu odvděčit babičce.
Jak by ses jim odvděčil?
Že bych jim dal vnoučata.
Děti chci víc než všechno na světě.
Chtěl bys je se mnou,
i když jsem sociopat?
Jsi úplně stejná jako teď,
jenom sociopatka?
Jo.
Tak bych neváhal ani vteřinu.
Poskočilo mi z toho srdce.
Na schodech jsem tě mohl dostat.
Já tě v kuchyni mohla dostat klidně třikrát.
To sérum
je fakt jízda.
Líbí se mi, jak se sama sobě směješ.
- Nesnáším to. - Mně se to líbí.
Svůj smích nesnáším.
Vždycky si říkám: „Ty se směješ jako robotka.“
Směješ se...
Nech toho.
Já už nemůžu.
Nemůžu přestat.
Miluju, jak voníš.
Já ten pach nesnáším.
- Můžu ti přičichnout ke krku? - Ne.
- Mám to i tak udělat? - Jo.
- Tak jo. - Jo.
Nesnáším, jak tvůj hlas zní hlouběji, když chceš být okouzlující.
Nesnáším,
jak napodobuješ gesta lidí, když se na ně snažíš zapůsobit.
Miluju, že to nikdy neděláš u mě.
Miluju, když se na mě díváš.
Já...
Miluju tvoje tváře.
Jsou jako lívance. Chci je sníst.
Miluju tvůj nos.
Je v něm ďolíček.
Vypadá jako lev.
Chci ti sníst nos.
Pročs zabil Maxe?
Já Maxe nezabil.
Když ses snažil trefit mě, trefils jeho.
- Proč ses mě snažil zabít? - Nesnažil.
Tu kočku nesnáším.
Nesnažil jsem se tě zabít. Maxe jsem nezabil.
Ty ses mě pokusila zabít.
Pokusila ses zabít mě i mámu.
Nepokusila.
Šel jsem k ní domů.
- Byla tam past. - Ne.
Já ji tam nedala.
Tak kdo teda?
Haló?
- Haló. - Haló?
- No teda. - Jo.
- Tady je ale binec. - Tyjo.
Tyjo.
- Vy jste ale pařmeni. - Museli jste použít
všechny zbraně, co jste našli.
Čekala jsem, že tu najdu dvě mrtvoly.
Jak jste se sem dostali?
Sup. Jo.
Dal nám klíč.
Vím, co si myslíte.
Nevyšilujte.
Ruce vzhůru.
Jo. Ale vlastně počkat.
Hele, co takhle si sednout?
- Tak to bude lepší, ne? - Dobře. Jo.
- Tak jo. - Tak si sedněte.
- Honem. - Jo, posadíme se.
Chcete něco k pití?
Ne, máme v sobě sérum pravdy.
Já si sklenku dám.
Chytrá volba.
- Vy v sobě máte sérum pravdy? - Jo.
Jste ozbrojení?
- Ne. - Ne.
Jsou v domě nějaké nabité zbraně?
Jo.
- Jedna je připevněná v mrazáku. - Jen...
- Jedna je na schodišti. - ...jedna přidělaná ke koši v kuchyni
- a jedna za gaučem. - Víc jich tu podle mě není.
- Zbytek jsem použila. - Většinu jsme použili.
Tohle je šílený.
Vyřešili jsme spoustu Smithů.
Ale nikdy v sobě neměli sérum pravdy.
Co myslíš tím „vyřešili“?
Když máš zabít jiné Smithy,
říkají tomu „řešení“.
Jak často to „řešíte“?
Děláme jenom tohle.
Co jinýho by znamenalo extrémně vysoký nasazení?
- Extravysoký nasazení... - ...je zabíjení Smithů.
...znamená zabíjení Smithů.
- Přesně tak. - Jo.
Je to na houby.
- Fakt jsme si vás oblíbili. - Jo.
Je s vámi sranda.
- Díky. - Dík.
Měli jsme vás rádi. Že?
Pak už ale ne.
Na konci.
Ten chlap v Salvadoru. Co...
Smith.
Byl to Smith.
Víte, všichni se chtějí
pokusit trhnout a...
Je to hloupost.
Jo. Čím víc se Supovi podvolíte...
Jo.
Čím silnější je vaše víra,
- tím snazší to je. - Tím je to snazší.
Proč o něm mluvíte, jako by to byl bůh?
Protože je.
Jak jsem asi tak věděl, kde tě najdu?
Nebyla to náhoda.
Farmářský trhy. Stánek s džusy, 11:52.
Nikdy se nemýlí.
Ví, co uděláte, ještě než to uděláte.
Věděl, kam půjdete, ještě než jste to věděli vy.
Všechny nás znal, než jsme se stali Smithy.
A on... To, co ví, co nám říká,
- je neuvěřitelné. - Je to...
Jako bys, když děláš, co ti řekne,
za odměnu dostal dar přítomnosti.
Protože budoucnost není jistá.
Amen.
Sakra.
Kurva!
Do prdele! Jsem slepej!
Do prdele!
Moje oko!
Co to kurva bylo?
- Johne! Ticho! - Moje oko!
- Potřebuju slyšet, kde jsou! - Kurva!
Jane?
Dochází mi síly, zlato.
Čisto.
- Je tu tolik krve. - Jenom klid.
Čisto.
Johne?
Ukaž.
Podívám se na to.
- Jen... - Jo.
- Jenom pomalu. - Neboj.
- Tohle to zpomalí, jo? - Jo.
Zatím nikam nejdeme.
Kolik máš nábojů?
Jeden.
Kolik ty?
Já neměl žádný.
Tak jo.
Musím přemýšlet.
Hele.
Neotevírej.
Spolíhá na to, takže...
- Nemá smysl, abysme umřeli oba. - Nech toho.
Já to...
Uděláme to jinak.
Dobře.
Jakej máš plán?
- Ty se mě ptáš? - Jo.
Ptám se tě.
Bude...
Za pár minut bude tma.
Bude muset rozsvítit, jinak tu bude ve tmě.
Obě možnosti nám hrajou do karet.
Dobře.
Jo.
Takže prostě počkáme?
Prostě počkáme.
Tak jo.
Je to zlý?
Lhářko.
No tak. Johne?
- Johne? - Jsem vzhůru.
Koukni na mě.
Chci ti říct něco důležitého.
Jedno dítě mít můžeme.
Jo?
Pět.
Dvě.
A šmitec. O tom vyjednávat nebudu.
Chci bydlet v horách.
Musíme najít bydlení pro mámu.
Jo.
Jak se jmenuješ doopravdy?
Alana.
„Jane“ se mi líbí.
A mně se líbí „John“.
No tak. Johne?
Zůstaň vzhůru.
Zastřelím ji.
Jdu na to.
Zkusím to, jo?
Podívej se na mě.
A dýchej.
Neomdlívej.
Půjdu ven. Napočítám do tří.
Ty zůstaň tady. Dýchej.
Zastřelím ji a vypadneme.
Je to dobrej plán?
Jo?
Jsi v pohodě?
Jo.
Počítám do tří.
Fajn. Udělám to a vypadneme odsud.
Tak jo.
Počítej se mnou.
Raz.
Dva.
Tři!
Haló?
Přinesl jsem ti knížku.
Jenom...
Nechám ji tu.
Tak jo.
Mějte se!
Kámo.
Sethe? Ahoj.
Myslím, že by to už mohli prodat.
Já tu bílou velrybu podojím jak nikdy.
Překlad titulků: Markéta Klobasová
Kreativní dohled Lucie Musílková