‫הבאת את מקס? הוא החתול שלך.‬
‫כן.‬
‫אולי נאמר דבר נהדר אחד שבן זוגכם עושה למענכם?‬
‫ג'ון תמיד מוריד את מושב האסלה.‬
‫קרה משהו בעבודה?‬
‫מה?‬
‫מה שלום ג'יין?‬
‫אני לא יכול לנטוש את אימא שלי.‬
‫אני מטפל בה. אני חייב לדבר עם אימי.‬
‫מה את עושה למחייתך?‬
‫אני מהנדסת תוכנה.‬
‫אני לא מחבב אותו.‬
‫בוא נקרא לילד בשמו.‬
‫ניהלת רומן רגשי במלוא מובן המילה.‬
‫והיא בטח התכוונה להרוג אותך.‬
‫ועכשיו ניכשל שוב כי אתה צריך להרגיש טוב.‬
‫המשימה לא הושלמה: 3 כישלונות. המתינו להוראות.‬
‫מה יקרה לדעתך אם ניכשל?‬
‫בנישואים שלנו?‬
‫במשימה שלנו.‬
‫סיימתי.‬
‫חסל! להיפטר מהסמית' שלך‬
‫- בבקשה. - תודה.‬
‫נראה טוב, נכון?‬
‫שיט. שכחתי להאכיל אותך.‬
‫אני מצטערת, מקסי. אלוהים.‬
‫אני תמיד חוזרת אליך על ארבע.‬
‫שיט.‬
‫זה יסריח.‬
‫מקס.‬
‫לעזאזל.‬
‫אלוהים. אלוהים.‬
‫טוב. טוב.‬
‫מר וגברת סמית‬
‫אצטרך לחזור לתקן את הציפורן הזאת.‬
‫ידעתי שהייתי צריכה לייבש אותה עוד קצת.‬
‫- כן. - מה זה?‬
‫- את לא אמורה לאכול מזה. - זה שוקולד מריר.‬
‫זה לא אומר שזה בריא לך.‬
‫- זה בריא. - זה לא ברוקולי.‬
‫אני אוכלת רק קובייה קטנה מדי ערב.‬
‫- שיהיה. - כן.‬
‫חוץ מזה, ראיתי שאכלת בייגל שלם אתמול.‬
‫כן, אבל זה משום שאני מדוכא.‬
‫יש הבדל.‬
‫- זה מדכא לגור איתי? - לא.‬
‫ייתכן שאת החלק הכי שווה.‬
‫- בן? - כן?‬
‫תקשיב...‬
‫יהיה בסדר. טוב?‬
‫אתה מסוגל, זה ברור לי.‬
‫לפעמים נדמה שזה קשה מאוד.‬
‫- לדעתי... - ברור.‬
‫- ברור. - שקלתם טיפול?‬
‫כן, אחשוב על זה.‬
‫- המפתחות אצלך? - כן, המפתחות אצלי.‬
‫דלת כניסה פתוחה.‬
‫- השארת מושב מורם? - לא.‬
‫אני לא משתמשת בשירותים האלה.‬
‫אסלות שחורות הן לא היגייניות.‬
‫זה כנראה אתה.‬
‫חשבתי שחינכתי אותך אחרת.‬
‫אכן חינכת.‬
‫אולי תלכי למכון ותתקני את הציפורן?‬
‫- מה הבעיה? - אין בעיה. פשוט...‬
‫אני רוצה לבדוק משהו.‬
‫אל תחזרי הנה עד שאגיד שאפשר לחזור, טוב?‬
‫- טוב. - בסדר.‬
‫- נתראה. טוב. - כן. נתראה.‬
‫אנחנו צריכים לדבר. מייד.‬
‫אני בקרבת מקום.‬
‫כך חשבתי.‬
‫מוזאון ויטני לאומנות אמריקנית בניין לאונרד א' לאודר‬
‫פרובוקטיבי.‬
‫תלוי במתבונן אם היא לבד או רק בודדה.‬
‫אהבתי את הצבעים.‬
‫לך תזדיין.‬
‫סליחה?‬
‫תסתובב אליי.‬
‫למה?‬
‫תעשה את זה.‬
‫אני צריכה לראות אם יש חרטה.‬
‫לא משנה מה את מרגישה כעת, תאמיני לי,‬
‫שאני כועס פי עשרה.‬
‫זאת הסיבה שגררת אותי הנה,‬
‫לומר "לך תזדיין"?‬
‫אתה האדם הכי מגניב שפגשתי מעודי.‬
‫זה משום שלא הכרת גברים אחרים.‬
‫אבל הכרתי.‬
‫מה זה אמור להביע?‬
‫ידעתי גברים.‬
‫זיינת את השכן שלנו?‬
‫תהיי כנה.‬
‫לא בא לי לעשות את זה פה.‬
‫בוא נצא החוצה.‬
‫כן.‬
‫בואי נעשה את זה.‬
‫לעזאזל!‬
‫היי!‬
‫עצור! עצור!‬
‫מי אני?‬
‫מה?‬
‫זה אתה.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫בואו, חבר'ה.‬
‫תניחו לי!‬
‫תפסיקי!‬
‫זה בסדר. היא אשתי. זה בסדר.‬
‫דפוקה מטורפת.‬
‫אל תגיד את זה!‬
‫אלוהים!‬
‫בוא הנה, בן זונה.‬
‫כולם משוגעים.‬
‫יש לו פצצה! לברוח! כולם לברוח!‬
‫ג'יין!‬
‫אני רק רוצה שתדע משהו.‬
‫אחרי שאהרוג אותך, אשרוף את כל חפציך.‬
‫כשהמעלית נפתחה לראשונה וראית אותי, מה חשבת?‬
‫תגיד לי אתה.‬
‫חשבתי שאת הבחורה הכי יפה ובודדה שפגשתי מעודי.‬
‫למה אתה אומר לי את זה?‬
‫כי עליי לדעת אם זה היה אמיתי. עליי לדעת אם הרגשת כמוני,‬
‫או אם הכול שקרים.‬
‫חשבתי...‬
‫שיהיה קל למדי לתמרן אותך כדי להשיג את מבוקשי.‬
‫אני חושב שאת מזבלת. אני חושב שאת רק מנסה לפגוע בי.‬
‫אז אני מניחה שעשיתי את עבודתי.‬
‫נו, בסדר.‬
‫זה כל מה שעליי לדעת.‬
‫טוב.‬
‫טוב. ביי.‬
‫חבר, אתה בסדר?‬
‫היי, אתה בסדר?‬
‫אחי, אתה בסדר?‬
‫- יש לך טלפון? נזעיק מישהו. - טלפון.‬
‫היי, לאט-לאט, גבר. לאט-לאט.‬
‫אל תזוז.‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫הכול טוב.‬
‫אני בסדר. תודה.‬
‫שיט!‬
‫שלום.‬
‫למה את מושיטה יד?‬
‫לשום דבר. אני רק...‬
‫בואי, שבי.‬
‫שיניתי את הטמפרטורה במזגן. נורא קר אצלכם.‬
‫מי את?‬
‫אני דניס.‬
‫אימא של מייקל.‬
‫מייקל...‬
‫דניס, אני...‬
‫אני חושבת שאני צריכה קצת זמן לבדי.‬
‫זה בסדר, לא ייקח לי זמן רב.‬
‫בואי. שבי.‬
‫אז...‬
‫את...‬
‫את מבקרת את ג'... מייקל,‬
‫מבולטימור?‬
‫לא. אני גרה פה עכשיו.‬
‫מייקל לא סיפר לך?‬
‫כן, הוא העביר אותי לפני כחודשיים לניו יורק. דירה נחמדה.‬
‫בעלת הבית היא כאב ראש קל, אבל...‬
‫אנחנו לא נפגשות הרבה וזה בסדר.‬
‫סליחה, אבל מייקל אמר לך לבוא הנה?‬
‫לא.‬
‫הוא בכלל לא יודע שאני פה.‬
‫הוא נתן לי מפתח לחירום.‬
‫ככה נכנסתי.‬
‫גם את זה הוא לא סיפר לך.‬
‫הוא לא סיפר.‬
‫לעזאזל.‬
‫- שלום. - היי.‬
‫וואו.‬
‫- אתה... - כן.‬
‫מה קרה?‬
‫אני...‬
‫נפלתי מהמרפסת. נפלתי.‬
‫על הראש.‬
‫כן. מטורף.‬
‫הייתי אמור למות.‬
‫אלוהים. אתה בסדר.‬
‫אני בסדר גמור.‬
‫בסדר גמור. רק, כן...‬
‫אבל איבדתי את המפתחות.‬
‫אני חושב שהם נפלו לסבכה.‬
‫אז אני לא יכול להיכנס.‬
‫אבל לדעתי השארתי דלת אחורית פתוחה, אפשר...‬
‫אפשר לחתוך דרך הבית שלך וללכת...‬
‫- בטח. - יופי.‬
‫כן, תצטרך לעבור דרך הבית.‬
‫כן, אבל אזדרז.‬
‫- זה בסדר. - אזדרז. זה פואט?‬
‫כן, תגיד שלום.‬
‫- בבקשה... - נעים להכיר אותך, חבוב.‬
‫לא בטוח שמייקל אמר לך, אבל...‬
‫אנחנו בשלבי פירוד.‬
‫אני יודעת. אני לא עיוורת.‬
‫חשבת שאני פורצת לבתים בשביל הכיף?‬
‫לא. סליחה.‬
‫תשמעי, מייקל רק צריך לדעת...‬
‫שאת אוהבת אותו.‬
‫הוא ילד שתמיד היה מאוד קשור ו...‬
‫הוא תמיד היה חייב להידחף לי לפרצוף, תמיד להיות איתי,‬
‫נאלצתי להושיב אותו במושב הבטיחות איתי באמבטיה‬
‫כדי להתקלח מדי בוקר.‬
‫מה שגיליתי לגביו זה...‬
‫שהוא ממש צריך תחושת ביטחון.‬
‫ברגע שירגיש תחושת ביטחון,‬
‫הוא יהיה מייקל.‬
‫אחרת, הוא יהיה‬
‫מי שאת רוצה שהוא יהיה.‬
‫אז לפני שתיפרדו,‬
‫תבדקי מאיזה מייקל את נפרדת.‬
‫מה מייקל אמר עליי?‬
‫הוא אמר רק דברים נפלאים עלייך.‬
‫אלא שיש לי תחושה לגבי אנשים ו...‬
‫- את נראית קרירה. - אני חושבת ש...‬
‫אני לא נוסכת באנשים תחושת ביטחון.‬
‫אני הודפת אותם. לכן אני מתרחקת מהם.‬
‫כך שזה טוב שאנחנו לא ביחד.‬
‫אולי.‬
‫אבל מייקל מבין אנשים מורכבים.‬
‫את יודעת שהסיכון פה גדול יותר.‬
‫את בהיריון?‬
‫לא.‬
‫אז הסיכון לא כזה גדול.‬
‫חבל.‬
‫נראה שיש לכם חיים נהדרים.‬
‫אני מקווה שאני לא מפריע.‬
‫ממש לא.‬
‫אכפת לך לתת לי מגבת?‬
‫- אני לא רוצה לטפטף. אני בלבן. - בטח.‬
‫- חכה פה. - תודה.‬
‫יש לך בית מקסים.‬
‫אשתך פה?‬
‫תודה.‬
‫אבל הוא לא נחמד כמו שלכם.‬
‫האריחים הירוקים במטבח פשוט...‬
‫היית אצלי בבית?‬
‫רק פעם או פעמיים.‬
‫השאלתי לג'יין ספר.‬
‫כן...‬
‫מה עוד אתה יודע על ג'יין?‬
‫לא הרבה. היא...‬
‫די מסתורית, בדיוק כמוך.‬
‫תודה.‬
‫כולנו מדברים עליכם.‬
‫"כולנו"?‬
‫השכונה.‬
‫המרפסת בכיוון הזה.‬
‫כן, אני מרגיש לא טוב.‬
‫כן. בחיי. אפשר לשבת?‬
‫- שב בבקשה. - כן, תודה. ו...‬
‫אפשר לקבל קצת מים?‬
‫מים. עוד משהו?‬
‫קרח. קרח יהיה מעולה.‬
‫מים וקרח.‬
‫כן.‬
‫מייד אשוב. חכה פה.‬
‫ואין לי אישה, דרך אגב.‬
‫התגרשתי לאחרונה.‬
‫זה משונה.‬
‫באמת?‬
‫כן. אני עדיין מעכל את זה.‬
‫אפשר להשתמש בשירותים?‬
‫בטח. תשתמש באלו שלמעלה.‬
‫לא באלו שלמטה.‬
‫אין שירותים למטה.‬
‫היי, אתה מכיר את אנתוני?‬
‫הוא גר מעבר לכביש, הוא רופא.‬
‫אם תרצה, אתקשר אליו.‬
‫שיעיף מבט במכה שעל ראשך.‬
‫צפייה בנכס‬
‫לא היית אמור לראות את זה.‬
‫אל...‬
‫תזוז.‬
‫לא זז.‬
‫מי אתה?‬
‫ואצל מי אתה עובד?‬
‫שמי האריס מאטרבאך.‬
‫אני סוכן...‬
‫של סות'ביז.‬
‫האם סות'ביז...‬
‫זה סוג של ריגול נגדי...‬
‫זו מחלקה בסי-איי-איי ש...‬
‫אתה הייהיי?‬
‫אין לי מושג מה אתה אומר.‬
‫תגיד לי אצל מי אתה עובד.‬
‫מייד.‬
‫אחרת אהרוג אותך.‬
‫סות'ביז זו סוכנות תיווך נדל"ן.‬
‫אני מנתח נדל"ן. הם רוצים את הבית שלכם נואשות.‬
‫איש לא מבין איך קיבלתם היתר בנייה.‬
‫אין תיעוד שהוגשו בקשות להיתרים.‬
‫חיברתם שני מבנים היסטוריים לבית מגורים אחד, וזה חסר תקדים.‬
‫הוספתם חנייה ובריכה,‬
‫שבפני עצמם יעלו יותר מ-25 מיליון דולרים,‬
‫אילו העירייה הייתה מתירה זאת בכלל.‬
‫הכול ממשכורת של שני מהנדסי תוכנה.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫היחידים שמסוגלים לעשות משהו כזה‬
‫הם אוליגרכים רוסים ובני מלוכה סעודים,‬
‫ולמען הכנות, לשניהם לא היה חוש טעם‬
‫לבית מעוצב בהזמנה כמו שלכם.‬
‫הוא תכשיט.‬
‫הוא המובי דיק שלי.‬
‫בבקשה אל תהרוג אותי.‬
‫לא פלרטטת עם ג'יין כי אתה מחבב אותה,‬
‫אלא בשביל הבית שלנו?‬
‫אתה רוצה שאחבב אותה?‬
‫אני מצטער.‬
‫לא ייאמן.‬
‫זה בסדר.‬
‫אתה רוצה קצת?‬
‫בטח.‬
‫אז אתה וג'יין עוברים משהו?‬
‫כן, אפשר לומר.‬
‫הגירושים שלי חירפנו אותי קצת.‬
‫כן, אמרת משהו.‬
‫זה קצת יותר מזה.‬
‫טוב, אם אוכל לתת לך עצה.‬
‫עבודה, חיים, כסף, רומנטיקה,‬
‫כולם חלק מאותו פרויקט.‬
‫נישואים הם בית שבונים, ולפעמים הטעם משתנה.‬
‫ואולי לא היה לך טעם מלכתחילה.‬
‫אני לא רוצה להיות עם גרושתי.‬
‫אבל אני גם חושב שלא עדיף להיות לבד.‬
‫אני לא אוהב לקרוא.‬
‫היא אוהבת לקרוא.‬
‫אני לא אוהב.‬
‫לא חובה לאהוב את זה.‬
‫פשוט תתחיל לקרוא.‬
‫קראת את "הנביא"?‬
‫אשאיל לך עותק.‬
‫כן, תודה.‬
‫תודה על המשקה.‬
‫לעזאזל!‬
‫אתה כזה שקרן גרוע.‬
‫היה יום ארוך.‬
‫הוא האחרון שלך.‬
‫בסדר.‬
‫בסדר, מותק.‬
‫בובה?‬
‫דובשנית?‬
‫אהובה?‬
‫את חיה, בובה?‬
‫כן.‬
‫תיזהר שם. רטוב.‬
‫את תהרסי את היצירות היקרות שקנית, בובה.‬
‫כן, טוב...‬
‫לא אמורים לירות באריחים האיטלקיים ברובה קצוץ.‬
‫קח ספר שבחיים לא תקרא, מניאק!‬
‫ג'יין, אני צריך שתנשמי. ג'יין!‬
‫תרפי!‬
‫תפסיק להגיד לי מה לעשות.‬
‫את שוב משתגעת.‬
‫תישארי...‬
‫רגועה.‬
‫אני רגועה.‬
‫אני צריך...‬
‫לדבר איתך.‬
‫הכול נסוב סביבך.‬
‫תפסיקי...‬
‫תפסיקי להרביץ לי בביצים.‬
‫אתה...‬
‫אל... אל תעשי את זה.‬
‫אל תעשי את זה.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫ג'ון...‬
‫לא.‬
‫לא, לא, לא. די, די, די.‬
‫אל תעשה את זה.‬
‫לא!‬
‫אני שונאת אותך!‬
‫גם אני שונא אותך.‬
‫מה זה עושה לי?‬
‫את נהיית כנה.‬
‫מעולם לא היית כנה.‬
‫אי פעם.‬
‫הייתי כנה.‬
‫העובדה שאתה לא מבין אותי לא אומרת שאני שקרנית.‬
‫זה קשקוש!‬
‫זה קשקוש. את גורמת לכולם לסנן כל דבר שאת אומרת,‬
‫כדי שאת לא תצטרכי.‬
‫זה לא הוגן!‬
‫אלוהים!‬
‫כל הסובבים אותך חושבים שאתה אידיוט חמוד.‬
‫אולי פשוט תפגין מסוגלות?‬
‫אהבת אותי בכלל? אהבת אותי בכלל?‬
‫אכן.‬
‫כן. אהבתי...‬
‫אכן...‬
‫וואו.‬
‫- זו תחושה לא מציאותית. - כן, תחושה נעימה.‬
‫אני די בטוח ששברתי אצבע, אבל עכשיו...‬
‫אני מרגיש שהיד שלי עושה סקס.‬
‫זה בעמוד השדרה שלי.‬
‫יש תחושה של...‬
‫חיבוקים פנימיים...‬
‫בגוף שלי, כאילו דבורה עושה...‬
‫נכשלתי בבדיקה הפסיכולוגית שלי‬
‫לסי איי איי, כי יש לי נטיות סוציופתיות.‬
‫לא רציתי לספר לך את זה.‬
‫את סוציופתית?‬
‫יש לי על השולחן צנצנת שאני שמה בה גולה‬
‫בכל פעם שאני עושה משהו סוציופתי.‬
‫כמה גולות יש לך?‬
‫שבעים ושמונה.‬
‫לעזאזל. לא רציתי לספר לך את זה.‬
‫אתה חושב שאני סוציופתית?‬
‫אני חושב שאת פשוט יפנית.‬
‫באמריקה. ואישה. אני חושב שאת שמה...‬
‫נטל רב מדי...‬
‫על עצמך.‬
‫ואני חשבתי שאני "לבנה" בעיניך.‬
‫כן.‬
‫אני אומר את זה רק כדי להציק לך. כי זה מציק לי.‬
‫זה מציק לי. זה מציק לי!‬
‫אני כבר לא אומר את זה.‬
‫אתה יודע...‬
‫כשאתה קורא לי "יפנית", אני מרגישה קרובה יותר לאבי.‬
‫אני לא מחבבת את אבי.‬
‫אתה שופט אותי כי אני לא מדברת איתו.‬
‫נכון.‬
‫גם אני.‬
‫אבל הוא לא רוצה להכיר אותי.‬
‫אתה יודע מה זה עושה לאישה?‬
‫זה משפיע עליה.‬
‫סילקו אותי מהנחתים בשלב מוקדם.‬
‫כן? למה?‬
‫כי הרגת מישהו שלא היית אמור להרוג?‬
‫לא.‬
‫בגלל אסתמה.‬
‫זו לא אשמתך, ג'ון.‬
‫אני מרגיש שזו אשמתי. אני מרגיש פחות גברי בגלל זה.‬
‫אני מאמין בזה.‬
‫כן.‬
‫אתה מתבייש באסתמה שלך?‬
‫אני מתבייש...‬
‫שזו חרדה יותר מאסתמה.‬
‫למה...‬
‫למה לא נתת לי לאהוב אותך?‬
‫כי אני לא צריכה להרגיש מוגנת כדי להיות אהובה.‬
‫אני לא כמוך.‬
‫אני אוהבת‬
‫שאתה מקנא כשאני מדברת עם השכן החתיך.‬
‫את אוהבת את הקנאה שלי?‬
‫כן.‬
‫קינאתי כששכבת עם שני היעדים ההם.‬
‫אני לא... לא שכבתי עם שני היעדים.‬
‫זה נאמר כדי לפגוע בך.‬
‫הצלחת. פגעת בי קשות.‬
‫ממש קשות.‬
‫נפגעתי כשרצית לשכב עם בוו.‬
‫הכמיהה כואבת נורא.‬
‫זה היה מדומה.‬
‫אבל זה מדומה.‬
‫כן, אבל העצבות...‬
‫היא אמיתית.‬
‫מה הכי מעציב אותך?‬
‫הגופה של אימא שלי כשהיא מתה.‬
‫היא עברה תאונת דרכים איומה.‬
‫כן.‬
‫לא היה ארון פתוח.‬
‫מה הכי מעציב אותך?‬
‫שאני לא יכול לגמול לאבא שלי.‬
‫שאני לא יכול לגמול לסבתא שלי.‬
‫איך תגמול להם?‬
‫אתן להם ילדים.‬
‫אני רוצה ילדים יותר מכול.‬
‫תעשה איתי ילדים,‬
‫גם אם אני סוציופתית?‬
‫את בדיוק כמו שאת עכשיו,‬
‫אבל רק סוציופתית?‬
‫כן.‬
‫אז אעשה את זה כהרף עין.‬
‫הלב שלי מתרגש ממך.‬
‫יכולתי לירות בך במדרגות.‬
‫יכולתי לירות בך שלוש יריות במטבח.‬
‫הנסיוב הזה‬
‫הוא ממש משהו.‬
‫אני אוהב שאת צוחקת מעצמך.‬
‫- אני שונאת את זה. - אני אוהב את זה.‬
‫אני שונאת את הצחוק שלי.‬
‫את תמיד אומרת, "יש לך צחוק רובוטי כל כך".‬
‫ואת כזה...‬
‫תפסיק.‬
‫אני לא מסוגלת.‬
‫אני לא מסוגלת להפסיק.‬
‫אני אוהב את הריח שלך.‬
‫אני שונאת את הריח שלי.‬
‫- אפשר להריח את צווארך? - לא.‬
‫- תרצי שאעשה את זה בכל זאת? - כן.‬
‫- טוב. - כן.‬
‫אני שונאת שהקול שלך נהיה נמוך כשאתה רוצה להיות מקסים.‬
‫אני שונא שאת...‬
‫מחקה אנשים כשאת מנסה להרשים אותם.‬
‫אני אוהב שאת לא עושה את זה איתי.‬
‫אני אוהבת שאתה מתבונן בי.‬
‫אני...‬
‫אני אוהב את הלחיים שלך.‬
‫הן כמו פנקייקים. בא לי לאכול אותן.‬
‫אני אוהבת את האף שלך.‬
‫יש בו גומה.‬
‫הוא נראה כמו אריה.‬
‫בא לי לאכול את האף שלך.‬
‫למה הרגת את מקס?‬
‫לא הרגתי את מקס.‬
‫כשניסית לירות בי וירית בו.‬
‫- למה ניסית להרוג אותי? - לא ניסיתי.‬
‫אני שונא את החתול הזה.‬
‫לא ניסיתי להרוג אותך. לא הרגתי את מקס.‬
‫את ניסית להרוג אותי.‬
‫ניסית להרוג אותי ואת אימי.‬
‫לא נכון.‬
‫הלכתי אליה הביתה.‬
‫- חיבלו בבית שלה. - לא.‬
‫זו לא הייתי אני.‬
‫אז מי זה היה?‬
‫שלום?‬
‫- שלום? - שלום?‬
‫- וואו. - כן.‬
‫- איזה בלגן. - וואו.‬
‫וואו.‬
‫- בליינים, שניכם. - בטח השתמשתם‬
‫בכל נשק שקיים פה.‬
‫ציפיתי למצוא שתי גוויות.‬
‫איך נכנסתם הנה?‬
‫ממעל. כן.‬
‫הדרג ממעל נתן לנו מפתח.‬
‫ברור לי מה אתם חושבים.‬
‫אל תהיו דרמטיים.‬
‫תרימו ידיים לאוויר.‬
‫כן, בעצם, חכו.‬
‫חבר'ה, אולי נתיישב?‬
‫- זה נחמד יותר ככה. - טוב. כן.‬
‫- בסדר. - פשוט שבו.‬
‫- קדימה. - כן, בואו נתיישב.‬
‫אתם רוצים לשתות?‬
‫לא. לקחנו סם אמת.‬
‫אני אקח משקה.‬
‫איש חכם.‬
‫- לקחתם סם אמת? - כן.‬
‫אתם חמושים?‬
‫- לא. - לא.‬
‫יש נשקים טעונים בבית?‬
‫כן.‬
‫- במקפיא יש אחד מודבק. - רק...‬
‫- יש אחד במדרגות. - אחד מודבק לפח במטבח,‬
‫- ואחד מאחורי הספה. - לדעתי אין עוד,‬
‫- כי לדעתי השתמשנו בשאר. - השתמשנו ברובם.‬
‫זה מוזר.‬
‫סיימנו הרבה סמית'ים.‬
‫אבל מעולם לא עם סם אמת.‬
‫מה הפירוש של "סיום"?‬
‫חיסול של סמית'ים אחרים.‬
‫זה נקרא "לסיים".‬
‫באיזו תכיפות אתם מסיימים?‬
‫זה כל עיסוקנו.‬
‫מה עוד יכול להיות "סיכון גבוה מאוד"?‬
‫- סיכון גבוה מאוד... - להרוג סמית'ים אחרים.‬
‫...זה להרוג סמית'ים.‬
‫- כן. - בדיוק.‬
‫זה מבאס.‬
‫- וממש חיבבנו אתכם. - נכון.‬
‫אתם כיפיים.‬
‫- תודה. - תודה.‬
‫חיבבנו אתכם. נכון?‬
‫עד שלא חיבבנו.‬
‫בסוף.‬
‫הבחור באל סלבדור, מה...‬
‫סמית'.‬
‫הוא היה סמית'.‬
‫כולם רוצים‬
‫לנסות לברוח...‬
‫זה מטופש.‬
‫כן. ככל שמצייתים יותר לדרג שמעל...‬
‫כן.‬
‫ככל שהאמונה חזקה יותר...‬
‫- כך זה נהיה קל יותר. - זה קל יותר.‬
‫למה אתם מדברים עליו כאילו הוא אל?‬
‫כי זה מה שהוא.‬
‫איך לדעתך ידעתי איפה למצוא אותך?‬
‫זה לא היה מקרי.‬
‫שוק איכרים. דוכן מיצים. שעה 11:52 בבוקר.‬
‫הוא מעולם לא טעה.‬
‫הוא יודע מה תעשו לפני שאתם עושים את זה.‬
‫הוא ידע לאן אתם הולכים לפני שאתם ידעתם לאן אתם הולכים.‬
‫הוא הכיר את כולנו לפני שהיינו סמית'ים.‬
‫והוא... הדברים שהוא יודע, מה שהוא מספר לנו...‬
‫- הם מדהימים. - אני חושב... כאילו,‬
‫עושים מה שהוא אומר‬
‫ומתוגמלים במתנת ההווה.‬
‫כי העתיד לא מובטח.‬
‫אמן.‬
‫לעזאזל.‬
‫לעזאזל!‬
‫לכל הרוחות! אני עיוור!‬
‫לכל הרוחות!‬
‫העין שלי!‬
‫מה הקטע?‬
‫- ג'ון! שקט! - העין שלי!‬
‫- אני צריכה לשמוע איפה הם! - לעזאזל!‬
‫ג'יין!‬
‫מותק, אני נחלש.‬
‫פנוי.‬
‫- יותר מדי דם. - רק תירגע.‬
‫פנוי.‬
‫ג'ון?‬
‫בוא,‬
‫תן לי לראות.‬
‫- רק... - כן.‬
‫- לאט לאט. - בסדר.‬
‫- זה רק כדי להאט את זה. טוב? - טוב.‬
‫אנחנו עוד לא הולכים.‬
‫כמה קליעים יש לך?‬
‫אחד.‬
‫כמה יש לך?‬
‫לא היו לי בכלל.‬
‫טוב.‬
‫תן לי לחשוב קודם.‬
‫היי.‬
‫אל תפתחי את הדלת.‬
‫היא בונה על זה, אז...‬
‫- אין טעם ששנינו נמות. - תפסיק.‬
‫אני לא...‬
‫לא נעשה את זה.‬
‫טוב.‬
‫מה התוכנית שלך?‬
‫- את שואלת אותי? - כן.‬
‫אני שואלת אותך.‬
‫יהיה...‬
‫יהיה חשוך בעוד כמה דקות.‬
‫היא תצטרך להדליק אור, אחרת היא תמתין בחושך.‬
‫שני הדברים פועלים לטובתנו.‬
‫טוב.‬
‫בסדר.‬
‫אז פשוט נחכה?‬
‫פשוט נחכה.‬
‫טוב.‬
‫זה גרוע?‬
‫שקרנית.‬
‫היי. ג'ון?‬
‫- ג'ון? - אני ער.‬
‫תביט אליי.‬
‫אני רוצה להגיד לך משהו חשוב.‬
‫אפשר לעשות ילד אחד.‬
‫בסדר?‬
‫חמישה.‬
‫שניים.‬
‫וזהו זה. זה לא מו"מ.‬
‫אני רוצה לגור בהרים.‬
‫צריך למצוא בית לאימא שלי.‬
‫כן.‬
‫מה שמך האמיתי?‬
‫אלנה.‬
‫אני אוהב את ג'יין.‬
‫אני אוהבת את ג'ון.‬
‫היי. ג'ון?‬
‫תישאר ער.‬
‫אני אירה בה.‬
‫הינה. אני הולכת.‬
‫אני הולכת על זה. טוב?‬
‫תביט אליי.‬
‫רק תנשום.‬
‫תישאר איתי.‬
‫אצא החוצה בספירת שלוש.‬
‫אתה תישאר שם. תנשום.‬
‫אירה בה ונצא.‬
‫זו תוכנית טובה?‬
‫כן?‬
‫אתה בסדר?‬
‫כן.‬
‫בספירת שלוש.‬
‫טוב. אעשה את זה ונצא מכאן.‬
‫טוב.‬
‫תספור איתי עד שלוש.‬
‫אחת...‬
‫שתיים...‬
‫שלוש!‬
‫שלום?‬
‫הבאתי לך ספר.‬
‫אני רק...‬
‫אשאיר אותו פה.‬
‫טוב.‬
‫ביי!‬
‫חבר.‬
‫סת'? היי.‬
‫אז... אני חושב שיש מצב שהם מוכנים למכור.‬
‫אמכור למובי די הזה את הצורה.‬
‫תרגום כתוביות: תמי יפה‬
‫בקרת כתוביות: אורלי קטן‬