Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
AZ OSZTRIGÁNAK IS VAN SZERELMI BÁNATA
Tudtad, hogy az osztriga hermafrodita?
Igen, tudtam.
Hogy nemet váltanak minden idény után,
amikor ívtak. Téged nem döbbent meg?
Egyáltalán nem.
Nem lep meg, hogy nemet vált?
Képzeld el, hogy ha holnap úgy jelennék meg, hogy lenne cicim,
testhez simuló ruhám,
tűsarkúm, és vágyat ébresztenék benned.
Azért a nők nem csak ennyiből állnak.
Nem csak ennyiből, menstruálnak, meg minden...
Azért is szeretnék nő lenni, hogy lássam, mi történik belül,
abban a női labirintusban. Érted...
Tényleg? Az az álmod, hogy nő legyél? Valld be, Raf!
Nemcsak nő szeretnék lenni,
hanem mint az osztriga, hogy tudjam magam szaporítani.
Vége a nemek közötti háborúnak, vége a...
Érted. Egy csomó mindent lerendeztünk.
De ha nő lennél... Mit gondolsz róla?
Arra gondoltam, osztrigával kérem meg a kezét.
Érted, hogy értem? Gyűrű az osztrigában.
- Az túlzás, nem? - Miért?
- Nem értesz semmit. - Túlzás, akkor is túlzás.
Nem vagy romantikus, nem értheted.
Miről beszélsz? Nem vagyok romantikus?
Nem az, hogy nem vagyok romantikus, de mielőtt romantikus lennék,
erős vagyok és férfias, azért nem csinálok ilyeneket.
Te törékeny vagy, utánozd az osztrigákat, és vedd magad feleségül!
Lesz benned egy kis gyöngy és szexuális önellátás.
Ez a jövő!
És felvétel!
Senki ne nyúljon a tetthelyemhez!
TÖRÉKENY
Ki találta meg a holttestet?
Jean Baptiste, egy alkalmazott.
Hajnalban találta meg kocogás közben.
Maga szokott hajnalban kocogni?
Én? Nem.
Mit csinál, Guerrero?
Igen, jól gondoltam.
A tóban fulladt meg, utána hozták ide, hogy összezavarják a nyomokat.
Úgy gondolja, nem idevalósi a gyilkos?
Leginkább azt gondolom, hogy szívatnak minket.
Egy elmebeteggel van dolgunk, baszki!
Visszajött.
A halász volt.
És csapó!
Nagy a kínlódás reggel óta.
Tényleg?
- Nagyon lecseszték szegényt. - Kit? Jesst?
Kerestünk valamit, de még mindig nincs meg. Fanny! Hol van?
Pedig azt hittem, elég feszültséget vittem bele.
- Szerintem szuper volt Jess. - Nem, egyáltalán nem!
Basszus, de gáz ez a rendező! Mi baja?
Párizsi.
Ja, jó! Így már kifejeződik...
Kifejeződik? Érthető, te bunkó, te!
Nem fáradtál bele a sült kukorica zabálásba?
Na, menj oda hozzá, és hagyj békén!
Várj öt percet! Natachánál van a legfrissebb változat. Jó?
Oké.
Érthető, hogy szívsz ezzel a mondattal, ezzel a szöveggel.
Azért nem ász, de nagy sztori.
Nem az év sztorija!
Ez a sok nő, aki meghal a vízben, mit tudom én, aki rajong...
Majdnem azt mondtam, hogy a tengeri nőkért...
Jess!
Bocs...
- Szia! Jól vagy? - Basszus, de stresszel, ha itt vagy!
Bocs, csak osztrigát hoztam a producernek,
tudod, a híres bulira, ami három hét múlva lesz.
Megkóstolja, mielőtt rendel.
- Említette a bulit? - Igen.
- Mehetünk együtt, ha akarod. - Jess!
Jövök! Vissza kell mennem.
- Semmi gond. - Este találkozunk.
Este találkozunk. Várj! Nem adsz puszit?
Ja, de igen.
Szerelmem, én vagyok az. Nagyon sajnálom,
de baromira elúsztunk, szokás szerint.
Majd elmesélem. Mindenesetre
várj meg az étteremben, majd jövök, sietek. Oké, puszillak!
Jess! Hozzám jössz feleségül? Ne sírj!
Sajnálom!
Nem, semmi baj. Nyugi!
Jessica kisasszony, már várták.
Köszönöm, Samir.
- Hagylak benneteket. - Kösz!
Úgy sajnálom, basszus! Le kellett nyomni két túlórát,
plusz a rendező, akit ki nem állhatok...
Ahogy hallgatod, olyan, mint Michael Mann,
aki lefeküdt Kechiche-sel.
- Quiche-man. - Igen.
Új még a rendező, Hollywoodban képzeli magát,
de hamar rá fog jönni, hogy...
Viszont az új partnered nagyon rokonszenves.
Giaccomo? Igen, csúcs, ráadásul sokat segít.
- Sokat segít? - Igen.
- Tessék, az előétel! - De jó! Nagyon éhes vagyok.
Levágtam az osztriga szélét,
hogy rögtön ehesd, ahogy szereted.
És lehet, hogy ma este lesz másik meglepetés is.
Kösz, Samir! Köszönjük!
Nem várok, bocs, nagyon éhes vagyok.
Egyél csak! Úgy készítette el, ahogy szereted.
Nagyon finom!
Olyan éhes voltam!!
Jól vagy, Jess? Samir! Vizet! Vizet... Gyorsan!
Mi történt? Mi van vele? Nehogy azt mondd, hogy...
Jól vagy?
Jól...
De rám ijesztettél, basszus!
Ne haragudj... Hagynál minket egy kicsit?
Ne haragudj, csak a "Szamárbőr"-t utánoztam, mert nagyon szereted,
és gondoltam, gyűrű a süteményben, osztrigában... Érted, hogy értem.
Bocsáss meg! Örömet akartam okozni, de...
Szóval... hozzám jössz feleségül?
Mit mondjak, izgalmas ez az este...
- Leszel a feleségem? - Igen, értettem.
Igen! De megkönnyebbültem, basszus!
Nem. Igent mondtam, de nem arra akartam igent mondani.
Igent mondtam arra, hogy értem, de az első kérdésre nem.
Igent mondtál, az "értettem"-re, de nem értem.
Nem ez a megfelelő pillanat.
- Hogyhogy? - Nem tudom...
Tudom, fontos döntés, hogy felforgatja az életünket,
nem is most rögtön kérek választ, de jól megvagyunk együtt.
Most nem érzem jól magam. Egy kis időre van szükségem.
- Időre? - Igen, térre van szükségem.
Akkor utazzunk el nyaralni! Nagyon jó ötlet!
- Nem... - Egy kis kirándulás Camargue-ban?
Térre van szükségem. Mondom, térre van szükségem.
Várj! Van valami, amit nem mondasz el.
Szünetet akarok tartani.
Mi?
Aludnál ma este az anyukádnál?
Miért? Mit követtem el?
Mondd meg, légyszi! Mit követtem el ellened?
Semmit. Sajnálom. Nem akarlak így látni.
- Ne haragudj! Elmegyek. - Várj!
Sajnálom.
A rohadt életbe!
Mit csinálsz te itt, garnéla?
- Egyedül vagy? - Nincsenek itthon.
Tényleg? Mit csinál a mama? Hol van?
Anyukádnak ma van a hímzőestéje,
újhold van.
És Najwa?
Najwa állandóan eltűnik.
Szerintem szerelmes, de nem mond semmit.
- Te sem árulod el, miért vagy itt? - Csak úgy. Beköszönök.
Igen? Éjfélkor? Hagyjál már!
Mi a baj?
Jess. Bonyolult...
Miért bonyolult? Mesélj el mindent!
Szünetet akar tartani.
Szünetet akar? Takarékoskodik, hogy vásárolhasson.
Mi ezzel a gond? Nem neked kell ám mindent fizetni!
A kapcsolatunkban akar szünetet.
Ja... De simán akarhatott volna olyan szünetet is,
amilyen hercegnői igényei vannak.
Nem lett volna szabad feleségül kérnem.
Mekkora hiba! Lehorgonyozni a te korodban! Igába hajtani a fejed.
Utaznod kell, jönni-menni,
nincs fontosabb a szabadságnál. Érted?
Miért keresnél... Már három nő van itthon,
a nyakadba vennél egy negyediket? Nem vagy komplett!
A mamának és Najwának egy szót se!
Nyugi, hallgatok, mint a sír.
Jó napot! Ez Jessica üzenetrögzítője. Pillanatnyilag nem tudom felvenni,
mert szinte biztos, hogy forgatok, de visszahívom.
Szia, Jess! Az vagyok. Nem értem, mi történt. Lehet, hogy olyat tettem,
amit nem kellett volna, néha elég ügyetlen tudok lenni...
Maszturbálsz?
Nem maszturbálok!! Jess, nem maszturbálok, tényleg.
Vagyis igen, de nem most. Hívj vissza, ha ráérsz!
Maszturbálsz... Na, jó, azért siess!
- De idegesítő vagy, Naj! - Te vagy idegesítő!
- Vén szipirtyó! - Igen? Így állunk?
Basszus, úgy viselkedsz, mint a gyerekek.
SETE FEVER PRODUCTION BEMUTATJA
NICOLAS JAMES CAIN & THOMAS FRANCO SOROZATÁT
RENDEZTE: NICOLAS JAMES MAN
OLIVIA MARTEL SZEREPÉBEN JESSICA CHESTER
MATHIAS GUERRERO SZEREPÉBEN GIACCOMO ZAPATELLI
BŰNTÉNY A TENGERNÉL
Komolyan... Komolyan tiszta...
Nem ilyen csajjal képzeltelek el.
Mióta jártál vele?
Két éve.
Két éve, de azért volt egy pillanat, amikor nagyot váltott.
- Mi történt? - Nagyot váltott.
Előtte velünk dolgozott a telepen és az étteremben,
aztán elkezdett játszani a sorozatban, megyegetett neki, aztán...
- Nem mondhatod ezt. - Ne mondd, hogy...
Ne már! A fejébe szállt?
Még csak nem is. A híresség szele...
Ne mondd, hogy nem lett egy kicsit... Hülye lett.
- Tehetséges. Baromi tehetséges! - Tehetséges?
- Elképesztően tehetséges! - Van egy kis tehetsége...
Nem olyan rossz, de hogy a draguignani Kate Winslet lenne...
Ne mondd már, hogy nagy színésznő!
Álszent vagy. Neki nem ezt mondtad.
Többet segítettél neki, mint egy vakvezető kutya. Te voltál a...
Komornyik volt.
De most megint itt van velünk, és ez jó.
Igen, mert kicsit azért elhanyagoltál minket miatta.
Hagyjátok már ezt! Ha holnap összejöttök egy csajjal,
szerintem ti is eltűntök.
Te leszel az első. Másik országba is költözöl.
- Állj le! - Legutóbb is...
Jó, elég, állj! Hagyjuk ezt a témát! Jó?
- Fürdünk? - Én itt maradok.
Mi van?
- Nem érzem jól magam a mély vízben. - Mi van megint?
Nem szeretem, ha nem ér le a lábam.
- Vegyél úszóleckéket, öregem! - Mi van?
Képzeld azt, hogy egy egész jó csaj vagy,
aki fuldoklik...
Mindig jó érzés a segítségére sietni. De tényleg.
Kösz szépen! Azért tudunk úszni. Köszi!
Tudtok úszni, de azért szeretitek, ha megmentenek. Rosszul mondom?
- Meg kell engem menteni? - Ilyen a hüllőagy.
Ahmed, meg kell engem menteni?
Igen, mert egy kis párizsi lány vagy,
aki elfelejtette az alapokat.
Szia, mama! Kaphatok, légyszi, egy csokis párnát?
Hé! Tedd le!
Most mi van?
Biztos nem akarsz mondani valamit?
Mama, kaphatok egy csokis párnát?
Biztos nem akarsz mondani valamit?
Nem. Miért?
Ne hazudj! Ennyire azért ismerlek.
- Akkor mondd! Mi a gond? - Mi történt Jess-szel?
Mindenki ezzel jön? Elég volt reggel Naj. Nem!
- Mindent jól csináltál? - Nincs semmi, csak szünetet tartunk.
Mindent jól csináltál, úgy, ahogy mondtam?
Takarítás, tiszta alsónemű, mosogatás...
Főzés... Remélem, azért főztél.
Állandóan főztem.
Állandóan főztél? Jól van, helyes!
Meghallgattad? Támogattad a munkájában?
Igen, én... A rohadt életbe! Mi ez most? Kihallgatás?
Biztos megbántottad.
- Nem bántottam meg. - Akkor miért ment el?
Nem ment el, csak szünetet tartunk.
- Megcsaltad? - Nem, dehogyis!
Ez az! Megcsaltad! Megaláztad!
Nehogy megtudjam, mert nem élem túl.
- Tényleg nem! - Mondd, hogy nem csaltad meg!
Esküszöm, hogy nem! Ne képzelődj már!
Összeomlottam, megsemmisültem...
Hagyd abba, ez már fáj! Hagyd abba!
- Nem. Pedig Jess olyan szép. - Csodálatos!
- Megcsaltad? - Nem!
Nem csináltál hülyeséget? Esküszöl?
Jó reggelt, Madame Berlatier! Hogy s mint van ma?
Nagyon jól! Hoztam tömjént, ahogy ígértem.
- Köszönöm! - Nahát, Azzedine! Hogy vagy?
Jól vagy, Aurélia?
- Remekül! - Látszik is.
Remekül, igen.
Ilyen idősen sírni?
Ha tudom, hogy a szerelem ezt teszi velünk...
Semmi kedvem szerelmesnek lenni.
Bevallom, még nekem is ijesztő.
Szeretnék megnősülni,
de majd úgy, hogy nem leszek szerelmes.
Az! Mi van? Jess miatt?
Tudod, a sírásba bele lehet betegedni.
Bizony, tesó, nem jó sírni.
Az! Mi van? Sírsz? Nem szabad sírni!
Nem bőghetnék nyugodtan?
Nyugton lehetsz, de nem bőghetsz.
Nézz rám! Mosolyogj! Nézz rám! Ez az! Bízol bennem?
Még a haja is hullani kezdett.
Meg fog kopaszodni miatta.
- Az! Bemehetünk? - Nem, nem! Csak azt ne!
Jól vagy? Mi a baj? Mi történt?
Kínzod magad! Mint egy istálló! Mi van itt?
Kapcsold ezt ki, légyszi!
Csak lehetek már egy kicsit egyedül.
Nyisd ki! Csinálj egy kis világosságot!
- Mit csinálsz? Ne! - Minden tele van...
A rohadt életbe! Minek húztad el a függönyt?
Elűzzük a sötét gondolatokat.
Basszus, bele akarsz halni, vagy mi?
- Mit bánkódsz? - "Több mint testőr"? Az a halál!
- Hagyd! Ne! - Nem, nem!
Hányszor mondtam már? Megint egy pasi, aki megment egy nőt.
Figyelj: megvan a terv.
Tetőtől talpig átalakítjuk az öltözködésedet.
Nem akarom!
Teljes átalakulás! Nem akarod, mi meg nem akarunk ilyennek látni.
- Így van. - De, basszus...
Elmegyünk Ahmed turkálójába, vannak ötleteink és kedvezményünk.
- Minden rendben lesz. Hallod? - Ez a tervetek?
Igen.
- Ahmed turkálója? - Igen.
Most miért? Nem drága.
De oda csak halottak adják be a ruhájukat.
Nincs jobban öltözött egy halottnál.
Láttad már, milyen menők a pasasok a koporsóban?
Nem? Ráadásul egész történet van mind mögött.
Nyugi! Bízol bennünk, vagy nem? Minden rendbe jön.
Ne csináld!
Találtam egy pirosat, fiúk!
Nem vagyok benne biztos...
Csodálatos! Raf, jó lenne a nagymamádnak, nem? Csúcs!
Ha nincs szín, nincs boldogság.
A nagyanyám mondogatta.
Hányas a méreted? 41, 42?
- Na, ez az, tesó! Csodálatos! - Ezt ki választotta?
Én. Nagyon menő, csodálatos!
Így kell hordani a kertésznadrágot.
Kicsit parmezános, de amúgy...
Kicsit parmezános... Tényleg sajtra emlékeztet.
Ugye? Olyan sajtos.
Brazilos. Szerintem brazilos.
Az anyaggal van valami gond.
- Nem biztos, hogy... - De! Gyere ki!
Anyám!
Hányinger. Tényleg.
- De! - Kiemeli a pocakot.
Pontosan. Izgató a pocakosoknak.
Nem izgató, megöli a szerelmet.
Homoknak öltöztél?
A Francia Riviéra Casanovája...
Hullanak majd körülötted a csajok, mint a legyek.
Nem fogjuk tudni hová tenni őket.
- Olyan vagy benne, mint Don Juan. - Vedd le!
Don Juan de Wish...
- Vegyél nadrágot! - Igen! Csodálatos!
- Jól áll neki a nadrág. - Hadd csodáljunk!
Szépfiú!
- Fordulj meg! - Jó, ahogy feszül rajta.
Igen.
- Gömbölyű. - Fordulj meg!
Van feneke. Faros.
Igen. Van feneked.
Igen?
Jól kiemeli az előnyös adottságaidat.
Eskü, ha nő lennék, szörfölni szeretnék rajtad.
Eskü, olyan vagy, mint egy vándorstrand,
egy két lábon járó strand. Tengerpart. Komolyan, mint egy strand.
Ne duzzogj már,
ettől nem fog visszajönni.
Mit tennél a helyemben?
Annyit tudok, hogy elmentem a volt pasimhoz a cuccaimért...
- Tényleg? - Igen.
Min változtatnak a cuccaid?
Megmutatod, hogy ez már igazi szétválás.
Hogy nincs rá szükséged. Érted? Hogy már nem közös a világotok.
Most már külön van. Érted, hogy értem?
Azt mondta, teret akar, hogy szünetet akar tartani.
Ha elmész hozzá a cuccaidért, megmutatod, hogy...
tessék, adok neked teret, ha az kell.
Jó, de szerintem nem tudom megcsinálni.
- Egyedül nem fog menni. - Dehogynem!
- Nem, én... - De igen!
- Tudom, hogy nem fogom kibírni. - Jó, veled megyek.
Elkísérlek.
- Tényleg? - Igen.
Majd meglátod.
Jól van, menni fog. Lazán odamész.
Kimutatod, hogy otthon vagy. A szemébe nézel.
- Odamegyek: "Szia, hogy vagy"... - Nem!
Mit mondjak?
Azt, hogy "Szia, a cuccomért jöttem." Határozottan.
Igen. A cuccomért jöttem.
Nem, ezt nem hiszem el. Még jobban!
- A cuccomért jöttem. - Akkor mondd!
- De hát mondom. - Rendesen mondd!
- Mondd már! Kezd idegesíteni. - A cuccomért jöttem.
A cuccomért jöttem.
A te cuccod, vagy nem a te cuccod?
- Miért pofozol? - A te cuccod?
Bocs, ne haragudj! A cuccomért jöttem.
- A te cuccod! - Az én cuccom! Az enyém!
Mondd már! Még jobban jöjjön ki! Erőt bele! Még!
- A cuccomért jöttem. - Ez az! Ezzel az energiával!
A cuccomért jöttem. A cuccomért jöttem...
- A cuccodért? - Igen.
Felhívhattál volna előtte.
Igen, de sürgős, nincs több alsógatyám.
- Nem olyan nehéz alsógatya nélkül. - Jössz, szívi?
Van itt valaki?
Igen.
Ő Giaccomo...
- Giaccomo! - Szia!
Egy jelenetet próbáltunk.
Igen, amiben azt mondom: "Jössz, szívi?"
Szívi... Azt mondom, "Gyere, szívi!" Lehet, hogy nem is így kéne mondanom.
De, de, de...
Ez az én fürdőgatyám.
Igen. Bocs, csak nem volt nálam, és Jess...
- Kölcsönadtam a jelenethez. - Igen, de visszaadom.
- Ne, ne... - Nem kell.
Be akarsz menni a szobába a cuccokért...
Igen, de előbb összeszedem... össze kell szednem a...
A konyhában. Azt hiszem, ezek az én konyhai cuccaim.
- Pontosan mit keresel? - A gofrisütőmet.
Aha, szóval főzöl.
Igen, szeretek főzni.
Képzeld, én is nagyon szeretek főzni!
Azt hiszem, a gofrisütőd...
- Ott van a szekrényben. - Ebben?
Használtam, de... elmondom...
Melegszendvicset csináltam, mert nem vagyok édesszájú,
viszont adsz egy melegszendvicset,
és boldog ember vagyok.
Kérsz egy szatyrot?
Igen, és kérlek, hozd ide Rockyt!
- Rocky? - Igen, a teknősünk.
Vicces, mert Stallone...
Stallone hihetetlen dolgokat csinált a karrierje során.
Az elején Woody Allennel, a pasas tisztára...
- Igen, bocs, egy kicsit... - Igen, kicsit el van égetve.
Kicsit szétbarmoltam, nem számítottam rá, hogy jössz.
Tényleg bocs, sajnálom.
Tudod, a gofrisütő olyan, mint a fürdőgatya. Csak a tiéd.
- Érted... - De visszaadom.
Ne, ne, ne!
De ha akarod...
- Húzd vissza! - Nyugi, nyugi!
Tessék, Rocky a szatyorban...
Egy csaj van a kertemben. Ki ez?
Az nem itt lakik, bocsánat.
Én lakom itt.
- Lila. Gondolom, te vagy Jess. Szia! - Szia!
- Lila. - Szia! Giaccomo. Örvendek.
- Szintén. Jól vagy? - Igen.
Zsír!
Megyünk? Táncpróbára megyünk.
- Táncolsz? - Csak egy kicsit.
Szóval táncol? Gofrit süt,
táncol... Mindent tud.
Mihez nem értek?
Hihetetlen! Úgy látszik, nincs olyan.
- Megyünk, szívem? - Igen, azt hiszem, itt az ideje.
Szuper!
Arra kellene, mert erre a kertem van.
Bocs, majd' elfelejtettem: bejön, amit csináltok.
Tényleg csúcs! Semmin se változtassatok!
Nagyon kedves, köszi! Nagyon aranyos ez a lány!
- Miért duzzogsz? - Nem duzzogok.
De igen, duzzogsz.
- Nem duzzogok. - Ismerlek. Lerí rólad.
- Mondom, hogy nem duzzogok! - Most még jobban látszik.
Basszus, mi ütött beléd, Lila?
Nem tudtál volna csak úgy bejönni?
Muszáj volt eljátszanod, hogy a barátnőm vagy? "Tényleg csúcs!"
- Nem viccelek... - Hagyd már abba!
Mi a gond? Barátnő, neki meg barátja van. Nyugi!
Nincs barátja. Csak el van veszve.
Ez komoly? Nincs barátja? Ott illegetik magukat előtted,
halál nyugiban, te meg...
Próbáltalak megmenteni, visszaadni a méltóságodat.
Miért? Mert szánalmat keltek?
Igen, szánalmat keltesz.
Nem láttad, milyen arcot vágott, amikor mondtam, hogy tudsz táncolni?
-"Tényleg? Táncol?" Ledöbbent. - Mindig szeretett táncolni.
- Na, tessék! - Hogy?
A válasz. Mikor találkoztok legközelebb?
Meghívott a producer bulijába, de nem megyek el.
Dehogynem. Elmész, és neki fogsz táncolni.
- Gondolod? - Egy álmot kell eladnod.
Hagyd már abba ezt az önmarcangolást!
Elég volt! Mindent bele! Ha szeret táncolni, akkor táncolsz.
Akkor meg kell tanítanod táncolni.
- Azt azért nem! Felejtsd el! - Várj már...
- Nem, azt azért nem! - De, Lila, telebeszéled a fejem...
- De nekem is van életem. -Tudom, ne haragudj, de...
Ucsó szívesség. Utána békén hagylak. Eljössz velem a buliba,
aztán békén hagylak.
Mit kapok cserébe?
Amit akarsz. Minek örülnél?
Szoktál még sütiket csinálni?
- Igen. - Akkor egy csomó édességet kérek.
- Egy csomó mit? - Csomót! Csomót!
- Mondjuk, zlabiát? - Igen.
- Baklavát? - Még!
- Gazellaszarvat? - Még!
- Már ez se kevés. - Meló van.
- Igen? Meló van? Szóval meló van? - Igen. Még!
Oké, megegyeztünk. Rocky rá a tanú, nyugodt lehetsz.
Öt, hat, hét és nyolc, és egy, kettő, három és négy,
és öt és hat és hét és nyolc.
És egy, kettő... Nem hagyjuk abba! Folytatjuk! Még!
Egy, kettő, három és négy, öt és hat, hét és nyolc.
Utánam... Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét és nyolc.
Balra! Folytatjuk!
Egy, kettő, három és négy, öt és hat, hét és nyolc.
Jól van, nem hagyjuk abba!
Három és négy, öt és hat, hét és nyolc.
Írtam egy apróhirdetést. Meghallgatod? Felolvasom.
Fiatal nyugdíjas keres társat titkok megosztására, vagy esetleg többre is.
Egy élénk és sportos 69 éves hölgy.
73 éves vagy, nagyi.
A korunk a fejünkben van. Kit érdekel?
Ezt figyeld! Keres kellemes urat... Természetesen, naná.
- Akinek van humorérzéke. Az fontos! - Nagyon fontos!
Nem egy macsó, hanem figyelmes, hagy élni,
hagy létezni, nem zár börtönbe.
És főleg! Jól táncol.
- Jól táncol? - Persze.
Miért táncoljon jól?
El akarom vinni az osztrigafesztiválra.
- Képzeld, ha rosszul táncol! - Igazad van.
Szégyent hoz rám.
És Fernand? Miért nem Fernand-t viszed el?
Fernand jó, kedves meg minden,
de az igazat szólva nincs meg a fűz...
- A tűz, nagyi! A tűz! - De hát azt mondtam.
Ne idegesíts te is! Foglalkozz a tésztáddal!
Tudod, mit? Ketten megyünk az osztrigafesztiválra.
Mint két facér.
- Ne is álmodj róla! - Miért?
- Mert rosszul táncolsz, édesem! - Komolyan mondod?
Igen.
Tudod, mit kéne beleírni a hirdetésedbe?
"Idegtépő idős hölgy, aki szeret füvezni, szivarozni és whiskyzni,"
"idomítható pasast keres"... Csak vicceltem!
Ne bosszants fel!
Öt és hat és hét és nyolc.
És egy, kettő, három és négy, öt és hat, hét és nyolc. Érzékien!
És egy, kettő, három és négy, öt és hat, hét és nyolc.
És egy, két, lejjebb! Öt, hat, hét és nyolc. Még egyszer!
Egy, kettő, három, négy...
Megtennéd, hogy nem húzod a hajamat? Fáj.
- Bocs. - Köszönöm.
Öt, hat, hét. Egy, kettő, három... Hagyd abba!
- Eskü, nem direkt csináltam! - Persze. Akkor állj elém!
Öt, hat, hét, nyolc. Egy, kettő, három, négy...
Miért... Várj! Nyugi!
Hadd próbáljam meg, Lila! Még nem is...
De ez nem... Így csinálsz.
Nézd, hogy csinálom! Megfogod a kötelet...
Nincs itt a kötél, otthon van.
Szóval vársz egy kicsit, megfogod a kötelet, és magad felé húzod.
Öt, hat, hét és nyolc. Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc.
Egy, kettő, három, négy...
Négy, öt, hat. Miért nem engeded le a karod?
Várjál már... Na, jó, csináld!
Egy, kettő, három, négy, öt, hat, hét, nyolc.
Egy, kettő... Látod? És újra.
Csináld! Rám nézz! Itt vagyok! Itt vagyok! Engem nézz!
Téged nézlek.
Látod? Azért estél el, mert nem engem néztél.
Jaj, baszki!
Képzeld el, ha a muterja meglátja!
Mindenki látja, és mindenki tudja,
hogy vele szoktunk lógni.
Én nem táncolok, Kalidou!
Én sem táncolok.
Hullámozz! Hullámozz!
Oké. Utána?
Teljesen nyújtsd ki a karod! Hirtelen mozdulat...
Érted? Öt, hat, hét, nyolc, és bamm! Ez az! Erősen!
Oké. Utána a kéz...
A fej kíséri a kezet.
És "pas de bourrée". Mehet!
Mi ez? Most komolyan, mi ez?
Várj, megmutatom, mit csinálsz!
Muszáj odafigyelned.
Igen, igen, igen... Már nem...
Mindenesetre nem egy hullámzó állat. Tovább!
Engedd le jól a fenekedet! Még! Nagyon jó!
Tartsd így 15 másodpercig! Szuper!
Gyerünk!
Oké... Fekvőtámasz!
- Igen? - Igen.
Nagyon jó! Gyerünk! Kettő, három, négy, öt... 15-ig megyünk. Hat...
Ne!
Sikerülni fog. Ez fejben dől el.
Azért testben is.
Egy, kettő, három...
Pisai ferde torony...
Egy, kettő, három...
Muszáj ennyire a szélén menni?
Igen, erről szól ez a gyakorlat.
Csukd be a szemed! Csukd be!
- Érzed? - Igen, érzem.
Csukd be... Nyugi! Itt vagyok.
Jól van! Csukd be!
Szuper!
- Szép vagy! - Mi?
Na, gyere tovább!
Kevésbé vagy ronda, amikor jól vagy.
Kevésbé vagyok ronda, amikor jól vagyok?!
Kinyitjuk a szemünket. Nyisd ki a szemed!
És most érezd ugyanazt,
amit akkor éreztél, amikor csukva volt a szemed!
Tudod, amit a gyomrodban éreztél.
- A feszültséget, a félelmet. - Őrizd meg a feszültséget!
Lila? Miért jöttél vissza?
És te miért maradtál?
Nem tudom.
Talán nem volt bátorságom elmenni.
Párizsban voltál, jól boldogultál, táncoltál, volt pasid...
Jobb délen.
Nincs kedved beszélni róla?
Bocs, de...
Igazából lehangol.
Esküszöm, nem nekem való.
Szomorú.
Őrület, de a szerelem mindig rosszul végződik.
A végén haragszol a másikra, mert valaki más lett belőled,
pedig igazából te teremtetted azt a másvalakit.
Én meg olyan lettem, mint egy növény a nappaliban.
Te? Növény? A te természeteddel?
Te harcos vagy.
Egy "Wonderwoman".
Látod? Hiába próbálsz nagy elképzelésekből építkezni,
mindig kicsinyes sémákban találod magad. Szomorú, nem?
Szerelem nélkül is szomorú az élet.
Te boldog vagy?
A csalódást okozó szerelemben?
Basszus, Az! Menj odébb, kérlek! Fáradt vagyok!
Soha nem hagyom...
Menj már odébb! Aludni akarok. Basszus, de nehéz vagy!
Most komolyan?
Ezt én kérdezhetném. Ez az én ágyam.
Akkor se lökj le!
Menj innen, basszus! Menj már!
Pfúj, de büdös a szád! Rémes!
Ez chipolata, haver. Ezért más.
De nézd már a színét!
Nézd már a zsírt!
A nem zsír, csak még nem sült meg.
Menj, beszélj Azzal! Addig én intézem a merguezt.
Te állsz hozzá a legközelebb.
Majd én intézem a merguezt, te beszélj vele!
Így lesz jó. Most rögtön rendezzük a dolgokat.
Senki sem tudhatja meg, mi van.
Kenyér. Vegyél kenyeret!
Az, miért van az, hogy ugrándozol,
mint egy elmebeteg az út közepén?
Mindenféle csábos mozdulatokat teszel.
Azt mondta, úgy tekergőzöl, mint egy betépett giliszta,
és mindezt az út közepén.
Igen, de Lila is táncol, nem csak én.
De Lila nő, te meg férfi vagy.
És ráztad a feneked. Itt nem twerkelünk.
- Hagyjál már! - Ne kényszeríts, hogy sértegessünk!
Még gyengébbnek fognak tartani.
- Vannak határok. - Ne tedd ezt velünk!
Bizonyos szélsőségeken túl nem felelek semmiért,
ha megtámadnak, nem gáz, nem fogok rohanni, hogy segítsek.
Az! A táncos csoportból kérik az instádat.
- Tényleg? A csajok? - Igen.
Marina azt mondta, tök jó pasi vagy,
amikor látott mozogni.
Komolyan. Totál beléd zúgtak.
Igen, nagyon szexi, ha egy pasi táncol.
Miért ne járhatnánk mi is táncórákra?
- Nagyon jó ötlet! - Igen, szerintem is.
Most már ti is akartok táncolni, sakál banda!
Persze, pajti.
Csak a hülye nem gondolja meg magát. Az élet csupa kanyarból áll.
- Így van. - Fejlődünk, pajti.
Én mindig is akartam táncolni, csak vártam valami jelre...
- Tanúsíthatom! - Vagy tíz éve...
Most nem lehet. Egy koreográfiát próbálunk a bulira.
- Már nagyon... - Milyen koreográfiát?
Milyen bulira? Milyen buliról van szó?
- Ti nem... Nem mondtad nekik? - Nem.
- Lesz egy buli. - Igazából csak egy kis izé.
Mondd el! Buli lesz a sorozat producerénél.
- Egy kis izé? - Jess, azaz Olivia Martel...
Ja, igen!
Ne mondd ezt!
Mi is akarunk találkozni a színésznőkkel.
Jó, de nem tehetek semmit,
privát buli lesz, és már teltház van.
Milyen teltház? Nekem ne mondd, hogy teltház van, ne mondj már ilyet!
Csak be lehet szivárogni valahogy, ha kell. Csatornapatkányok vagyunk.
Különben is, tesó, képzeld el, hogy elmegyek a bulidba,
és megtalálom az igazit... Ehhez mit szólsz, tesó?
Nem mondhatsz nemet.
Ne már, Az!
Kérlek titeket, legyetek észnél ma este! Beszéljetek szépen, jó?
Nyugi már!
Pont az ilyenek nem kellenek, Ahmed, hogy "nyugi már".
Egyáltalán, miért kételkedsz bennünk?
- Nem kételkedem. - De.
Csak fontos dolgokra emlékeztetlek.
Beszélj világosan!
Arra célzok, hogy néha a saját köreidből találkozol emberekkel,
néha más körökből, amik távoliak.
Oké, de mi a...
Úgy érted, nem túl fényes az alkalmazkodási képességünk.
Nem, az ellenkezőjét mondom, csak azt, hogy észre se vesszük,
hogy ha bizonyos emberekkel beszélünk, kesztyűt kell húzni,
mert fel se tűnik, de mindenfélét gondolhatnak.
Érted?
Én nem húzok kesztyűt, legyen autentikus,
és ugyanott vagyunk, ha nem tetszik nekik. Vége a sztorinak.
- Szóval nem érted. - Mit?
Ahmed, például összefutsz Clémentine Burzsujjal.
Mutatok egy példát. Hogy beszélsz vele?
Hogy beszélek vele? Szia, hogy vagy?
- Szia! Jól, és te? - Jól vagyok.
Szuper!
- Oké, az klassz. Van instád? - Nem! "Van instád?" Miért?
Dehogynem. Végül is az instáját akarjuk.
- Ez van, becsszó. - Én azt akarom.
Ő így beszél, így csinálja a dolgokat.
Nyugodtan is beszélhetsz. Bocs, lehetne, hogy találkozzunk, vagy...
Nem, Kalidou, pont ez a gond. Nézd...
Figyeljetek! Pont ez a gond.
Lehetne-e, végül is, nyugi már...
Ezt mind száműzni kell!
Szerinted a burzsujok nem így beszélnek?
Mindegy, hogy burzsuj, vagy nem burzsuj, csak...
Csak franciául beszéljetek! Ennyi.
Ez meg mit jelent? Nem franciák vagyunk?
Földönkívüliek vagyunk?
Rendezünk egy ékesszólás versenyt velük, és mindet padlóra küldjük.
Olyan középkori meg régi kifejezéseket mondunk, hogy leég a hajuk.
- Szakmányban. - Régiségeket!
A franciánk tényleg remixelt, de zabolázott és magasröptű.
Úgyhogy azonnal vond vissza a hazug vádaskodásaidat!
Minden oké? Kész vagytok? Mi van?
Anyám, az Úr küldte hozzánk ezt a lényt egyenesen a mennyekből.
Csodálatos! Döbbenet!
Ti is csodálatosak vagytok! Szépfiúk, öltöny...
Na jó, menjünk, mert elkésünk!
- 34 karátos Mekneszi Marylin Monroe! - Jössz velem?
Kalidou, Lila, Raf, Ahmed. Az néven.
Csak te vagy a listán, Az.
Jó, de lehetnek vendégeim.
Nem lehet, túl sokan vagytok.
Miért? Ne hozz már szégyenbe a barátaim előtt!
Légyszi, tesó! Hárman-négyen vagyunk...
Semmi "tesó", nem otthon vagy.
Aki nincs a listán, annak nincs buli.
Kérlek! Alapvetően mi a probléma?
Zavarba hozol, dolgozom. Dolgozom, fiúk!
Kétszázan vannak a bulin.
Ne kezdjetek kiabálni! Álljatok félre, mások is
be akarnak jönni. Őket meghívták.
Adil, aranyember vagy! Aranyat érsz!
- Sajnálom, kisasszony. Szép estét! - Menjünk, fiúk!
Jól végzed a melódat, ahhoz képest, hogy arab vagy.
Hagyd abba, Ahmed!
Jó estét! A nevükben is elnézést. Mondanák a nevüket?
Bravó, fiúk! Józanság, elegancia, menőség.
Jól van! Örülök neki.
Köszönjük, Najwa! Te is krokett vagy.
- Mit mondtál, Ahmed? - Krokett vagy. Harapnivaló.
Oké...
Miért krokett? Macskának nézed? Mi ez a porhintés?
Kezdődjön a mulatság! Szórakoztassátok a népet!
Jó estét! Egy pohár pezsgőt kérek.
- Hé! - Szia!
- Az! - Giaccomo!
Giacc, a nagy Giacc! Jól vagytok?
- Körülnézek egy kicsit... - Nyugodtan maradj!
Nem, megyek egy kört.
- Jól vagy? - Igen!
Igen, nagyon jól vagyok. Bocs, de...
Nem számítottam rá, hogy eljössz. Vagyis...
- Nem kellett volna eljönnöm? - Dehogynem, csak...
Dehogyis, nagyon klassz, hogy itt vagy, de tényleg!
- Akkor jó. Megnyugtattál. - Igen...
Téged kereslek.
Szia!
- Eljöttetek. Csúcs! - Lilával jöttem.
De szép vagy!
Köszönöm, köszönöm. Te is...
Klassz, hogy eljöttetek, nagyon jó ötlet volt!
- Jó hogy. Király ez a buli! - Csodálatos ez a villa!
Igen! Igen, ez...
De nem is zavarunk tovább...
- Odamegyünk a többiekhez? - Menjünk!
- Megyünk táncolni. - Klassz!
- Szia! - Igen, szia!
Szia, puszi!
És nem fogom rávetni magam, mint egy neveletlen kölyök,
a macaronos tálcára. Érted...
- Nem, csak... - Egyet veszek.
Erről van szó...
Hagyok a többieknek is, a többi vendégnek is. Osztozom.
Ez egy nagyon szép filozófia.
Érted, hogy értem.
Helyes, Raphaël, másoknak is kell hagyni macaront.
Képzeld el, hogy valakinek macaron van a kezében...
Nem veszem el tőle.
- Az biztos... - Butaság lenne.
Ne tedd!
Akkor miért veszed ki Jesst a haverom kezéből?
Csak ennyi a kérdésem.
- Miről beszélsz? - Arról, hogy...
a haverom járt egy nővel, te meg kitépted a kezéből.
Senkinek nem téptem ki a kezéből...
Nem akarok erről beszélni veled.
Nem is ismerlek.
De én meg akarom ezt beszélni veled.
A haverom az öngyilkosság szélén áll, csak beszélhetek veled erről.
Ha küldök fotót, ahogy a gázsütőbe dugja a fejét, azt mondod,
"nem tettem tönkre senkit"?
Egy kis seggfej vagy, egyszerűen egy kis seggfej vagy.
Hiába vagy színész, leszarom, le vagy szarva akkor is, ha színész vagy.
Hívom a biztonsági őröket.
Kit érdekel? Hívd! Kapd be! Anyád!
- Mi a neved? - Jérome vagyok.
- Jérome? - Igen, Jérome.
Nagykorú vagy, Jérome?
Igen, nagykorú vagyok, 27 éves leszek. Simán.
- Nem! - De.
Nem látszik rajtad
Érthető módon, merthogy van egy hónap...
Peter Pan-szindrómám van.
Peter mid?
Peter Pan-szindróma. Fiatal maradtam.
Nagyjából annyi, hogy agyban fiatal maradtam,
és a testem az agyammal együtt fiatal maradt.
Minden, kivéve... Ezen kívül minden...
Három hónapig hastáncoltattál, aztán meg leléptél.
Azzal az ürüggyel, hogy átmenetileg felszívódom, lelépek?
Átmenetileg?
Annyi biztos, hogy akartam egy kis átmeneti távolságot,
hogy felépíthessek valami sokkal erősebbet,
sokkal stabilabb, sokkal szilárdabb alapokra.
Jérome, Gaetan, Gaetan, tök mindegy!
- Igen... - Egytől egyig seggfejek.
Nem, én... Láttám már gonosz Jérome-ot?
- Legyen szép estéd, Gaëtan! - Jérome-nak hívnak!
- Hívjuk egymást. - Hát, épp ez az... Pont hogy...
Mindenesetre már nincs telefonom.
Jó, akkor legalább a nevedet megmondanád?
- Belül felírom... - Sophie vagyok.
- Sophie? - Sophie. Figyelj: Sophie Marteau.
Oké, Sophie Marteau...
Halló? A vonal tökéletes. Itt van Sete-ben a tuti négyes,
adom a producert, mondd meg, hogy nem vagyunk törékenyek,
elveszem a mikrofont, mert énekelek,
soha nem mondtam, hogy szeretlek, de a városom szeretem,
soha nem ettem kaviárt, pedig szeretem az életem.
Basszus, Az! Mindenhol kerestelek.
Hagyd! Lefújunk mindent. Jó?
Mi? Nem! Najwa kész van, csináljuk!
Nézz rám! Nem hiába csináltuk végig.
- Nem fog menni. - Nem! Hülyeség!
- Esküszöm, hogy nem fog menni. - Sikerülni fog.
- Sikerülnie kell! - Engedj el! Mit csinálsz?
Gyere!
Lila!
Gyere!
Nem vagy normális!
A zakóm, öregem! A rohadt életbe!
Balfácán vagy! Balfácán, balfácán...
Húzzatok el! Te is húzz el! Menj már!
Ez komoly? Mi bajod? Skizofrén vagy?
Mit beszéltünk meg indulás előtt? Mit?
Miért lököd a vízbe?
Vicceltem, öreg. Jól van, na, csak vicceltem.
Én nem viccelek. Oké?
- Mire vagytok jók? - A barátaid vagyunk. Nyugi!
- Nem vagytok. - Csináltunk egy kis hangulatot.
Nincs hangulat. Semmire se vagytok jók.
Vademberek vagytok, baszki!
- Beszélj vele, kérlek! - Jó, beszélek vele.
Húzzatok el! Húzz el a séróddal együtt!
- Csúnyán beszélsz! - Kiszúrom a sérómmal a szemed!
Oké, kisasszony, kérem, menjenek el!
Madame!
Tessék, ezt otthagytad.
A rohadt életbe! Csak a hülyeség! Direkt szólok nekik előre...
Elmondod nekik, de csak azért is balhéznak.
Gazfickók! Vademberek! nem lehet velük elmenni sehova. Nem láttam még ilyet.
Jess meg végignézi.
És te mi vagy?
Mi?
Vicces, mert amikor Jessről beszélsz, úgy beszélsz, mintha...
Mintha a legfontosabb lenne az életedben.
Pedig úgy tűnik, a többiek nem is nagyon látták még.
Nem vihettem le így a városba.
Nem viszel oda egy sztárt.
Akkor se vitted oda, amikor még nem volt az.
- Szégyellted? - Nem szégyelltem.
Nem vittem le, mert sokat dolgoztunk.
Rengeteget melóztunk, gyakoroltam vele, bíztam benne.
Mindent beleadsz, hogy a másik jó legyen, erre egyszer csak,
egyik napról a másikra...
Kidob, mint egy lejárt joghurtot.
Nincs olyan, hogy egyik napról a másikra. Valamit nem akartál belátni.
Mit nem akartam belátni?
A szégyened.
A tiédet. Nem Jessét, nem a többiekét, a tiédet.
Nem ő változott meg, mert sztár lett. Te változtál meg, Az.
Jess és a haverjai
semmivel se többek, mint te vagy én.
Csak több pénzük van, ennyi.
Szeretnék nőként újjászületni. Egyszerűbb lenne az életem.
Nem mondhatod komolyan.
- Hazamegyünk? Hideg van. - Fázol?
- Kicsit. - Ne haragudj! Tessék.
Köszönöm.
Zavarna, ha ma nálad aludnék?
Mert ha most hazamegyek, Najwa leszedi a fejem.
Nincs kedvem hazamenni.
Miért nézel így rám?
Hazaviszlek, és nem kell utána mászkálnom.
Oké.
Úgy szeretném körbeutazni a világot!
Tudod, hogy afrodiziákum?
- Éhes vagy? - Kinyitsz nekem egyet?
Igen.
Mit csinálsz?
Hagyd abba! Biztos osztrigaszagom van.
Nem, tengerillatod van.
Nem!
Soha nem volt még benne. Baromi ritka!
- Tényleg? - Komolyan. Csodálatos!
Hazamegyek.
Nem tudom, mit gondolsz,
de arra gondoltam, hogy egyelőre ne mondjuk a többieknek. Még ne.
Szerinted nem hasonlít Barack Obamára?
Nem! Eltúlzod.
Azért teszek egy szívecskét,
mert szerintem jó az ágyban.
- Az ágyban? - Igen.
Amúgy szükségem van a tapasztalatodra. Nézd: Brice likolt...
- Lájkolt. - Likolt.
Ahogy akarod.
Tanító volt. Azt írja, tud táncolni,
és főleg, hogy tudja mozgatni a csípőjét. Ez mit jelent? Disznóság?
- Disznóság? - Persze.
Te fogsz máshol aludni.
Tényleg! A máshol alvásról jut eszembe...
Szexeltél?
- Kivel voltál? - Nem mondom meg.
- Tényleg nem? - Majd máskor.
Jól vagy?
Jól. És te?
Nem jól. Nem vagyok jól. Tessék, visszahoztam a fürdőgatyádat.
- Ja, jó, klassz! - Bocsánatot akarok kérni.
Nem tetszik, ami köztünk van. Érted?
Ráadásul ma éjjel furcsa álmom volt.
Meztelen voltál, nem volt fürdőgatya rajtad, meg rajtam se...
Volt köztünk... az az izé, ott volt ez a fürdőgatya, a tengerben voltunk,
tele volt rákkal...
Tényleg?
Nem akarok ilyeneket álmodni, ezek nem az én álmaim.
Az az álmom, hogy ássuk el a csatabárdot.
Béküljünk ki, gyógyítsuk be a sebeket!
Nem akarom, hogy közénk álljon egy gatya.
Tudod, mi legyen köztünk? Fehér zászlót akarok.
Mind a ketten fogjuk a fehér zászlót.
Mert rájöttem... Nem tudtam, hogy ennyire fontos neked Jess.
- Eljöttem, mert eltapostalak... - Nem! Nem tapostál el.
Nem tapostalak el? Megaláztalak!
Nagyon király, ahogy reagálsz, meg minden...
Itt vagyok, sikerem van, nagyon jó, hogy sikeres vagyok,
nyilván megismernek az emberek az utcán,
nagyon klassz, de ez nem jelent semmit. Semmi jelentősége.
Tudod, mi a fontos? Hogy egy szar alak vagyok.
Nem vagy szar alak. Miért mondod, hogy az vagy?
Amit ma itt művelsz, nem szemétládára vall.
Akarsz egyszer együtt vacsorázni?
Te, a barátnőd, hogy is hívják...
- Jess! Lila... - Jess...
Lila. Bocs. Szóval te, Lila, én...
Mint a felnőttek, csapunk egy jó kis bulit.
Nem vagyok benne biztos, hogy jó ötlet.
Egyszerű: az igenem nélkül nem megyek el. Ez van.
- Nem mondhatsz ilyet... - Nem, nincs...
- Elfogadod, ez van. - Nem...
- Az! - Ne vedd rossznéven!
Nem veszem rossznéven, igazából sehogy sem veszem.
Holnap eljössz, elfogadod, ez van.
Hoztam neked gazellaszarvat.
- Köszönöm. - Nincs mit.
Giaccomo megkeresett, és meghívott vacsorára Jesshez.
Szeretném, ha eljönnél velem.
Miért mondtál igent?
Nem tudom, úgy éreztem, muszáj.
Váratlanul ért, nem igazán gondolkodtam.
Le akarja hűteni a kedélyeket. Gondoltam, talán jó lesz.
Így végérvényesen lapozhatok.
Jess már a múlté. Esküszöm.
Érted? Jól érzem magam veled.
- Tíz éve... - Tíz éve barátok.
És ez van mögötte.
Szerintem amúgy a szerelem a barátság egy formája.
És egyszer csak kisiklasz.
Mármint idézőjelben.
Nem így mondtam volna, de igen.
Mármint mindenki ki tud siklani, de...
És nálatok ez hogy van? Gondolom, jó nehéz lehet
megjátszani magatokat, úgy tenni, mintha...
Én nem tudnék úgy tenni, mintha sírnék, ahogy ti csináljátok.
Olyan, mint bármelyik más meló.
Én képtelen lennék azt csinálni, amit ő,
kinyitni egy osztrigát. Képtelen lennék rá.
Tudok sírni, te is könnyen tudsz sírni...
Csak úgy tudsz sírni? Gondolsz valamire, és sírsz?
Csak nem fogok most sírni.
Miért? És ha azt mondom,
nem mintha innék alkoholt, de szerintem undorító a borod.
- Emiatt sírjak? - Igen.
- Mintha komolyan mondanád? - Igen.
Várj, mondd még egyszer! Tudod, mit? Szereted a bort?
Szeretem, de a tiéd undorító.
- Nem is rossz. - Ez most csak játék.
Azt akarom, hogy tetsszen, basszus...
- Csak vicc volt. - Ennyi. Mint a torna.
- Ja, csak úgy tettél... - Igen.
Nem rossz! Nagyon jó vagy!
Nagyon jó, nagyon jó... Bárki mondhatja.
De az megint más, hogy eljátsszátok, hogy szeretitek egymást. Gondolom...
Ez csak munka, nem az életünk.
Néha köze van a való élethez.
Oké, de gyakrabban nincs köze a való élethez,
mint ahányszor köze van.
Jó, de jelen esetben, az adott pillanatban találkozunk...
Találkozunk, és bumm... egyértelmű. Ki tudja, miért?
Rögtön van egyfajta elektromos kisülés, vagy nem tudom.
Minden, amit nem lehetett...
- És itt vagyunk, nem lehet... - Igen, de én...
- Nem? - De igen.
Most komolyan: nem volt egyértelmű? Te meg én...
Gyere a fürdőszobába, van minden, ami kell.
Megcsúszott a kés.
Csak siess, mert különben... Hideg vizet is tegyél rá!
Nyugi, édes, ellátom!
A mindenit! Ezért van, hogy meg se próbálom
az ilyet, hogy osztrigát kinyitni. Az egész olyan... Jól vagy?
Igen, igen, jól.
Tudod, verekedés közben folyton megsérülök.
Ha csinálom, igaziból csinálom.
Az ilyesmiben soha nem megúszásra játszom.
Beleadok mindent, ha belemegyek.
- Bivaly vagyok. - Tényleg?
Igen. A forgatáson...
Szerintem inkább... Nem is tudom, nekem inkább hangyász vagy.
Olyan... Ilyen micsodája van, amivel a hangyákat eszi.
Igen, de nem szabad alábecsülni a hangyászt.
Mert az egy olyan állat, aminek sok minden van a tarsolyában. Tényleg.
Ne becsüld alá a hangyászt,
nem olyan könnyű ám hangyákat találni!
Giaccomo... azért nem semmi.
Történt köztetek valami, amíg együtt voltunk?
Nem.
- Mondd meg az igazat! - Tényleg nem volt semmi.
- De, miatta szakítottál. - Nem Giaccomo miatt.
Azért, mert már rám se néztél, azért, mert már nem voltam boldog,
mert csak feleségül akartál venni! Ezért szakítottam. Nem Giaccomo miatt!
Kit érdekel Giaccomo?
Szerettelek.
De... tudom, de az nem elég.
- Messze van a fürdőszoba? - Nem mindegy?
Minden rendben, szívi?
Ne izgulj, most biztos...
Végül... vissza fognak jönni, ne aggódj!
Bocs, fáradt vagyok.
Nagyon szar ez az időszak, kaptam egy ocsmány hírt...
- Igen? Mi a baj? - A melóban.
Mondd el!
Kirúgnak a sorozatból. Úgy, hogy megölik a szereplőt.
De hát nem tehetik, te vagy a főszereplő.
De, megtehetik.
Új sorozat lesz csak azzal a szereplővel, akit Giaccomo játszik.
- Már eldőlt? - Igen.
Ne törődj vele, jó? Talpra fogsz állni, baromi tehetséges vagy!
Nincs rájuk szükséged.
Nem tudok nem törődni vele. Félek. Megszenvedtem ezért a szerepért.
Hogy ne törődnék vele? Fizetni kell a rohadt kérót,
a gatyám rámegy. Nyilván foglalkoztat.
Nem gond. Kapsz más szerepet. Egyenesbe jössz.
- Hinned kell magadban! - Nem tudom. Fáradt vagyok.
Tudom, de... ne aggódj!
Bízz magadban! Én mindenesetre hiszek benned.
Igen, kedves vagy...
Nem, őszinte vagyok.
- Megvagytok? - Igen. És ti?
- Jól van a kezed? - Igen, jobban.
- Jól vagy, szívi? - Igen.
Sikerült... Nem kell összevarrni? Nem kell bemenni a kórházba?
- Mutasd! - Nem, ne aggódj!
- De ha nem... - Tényleg jól vagyok.
Ha túl mély, össze kellene varrni.
Nem lesz gond, nyugi!
Elég sokáig tartott. Miről beszélgettetek?
- Csak úgy, semmi különös... - A sorozatról.
Hát igen. Az jó, beszéljünk róla!
Nem olyan jó, amilyen jó lehetne. Bosszant, de neked már mondtam.
Bosszant, mert nálam az élethű a cél. Mindig mondom neki: "Nem így kell!"
"Hagyni kell az önkifejezést,"
"a rögtönzést, mert..." Soha nem hallgat rám.
De, azért nagyon is hallgat rád a rendező,
nagyon elégedett a munkáddal, és az jó. Nem?
A tiéddel is, szívi.
Jess, csodálatos színésznő vagy. Nem szabad kételkedned benne.
Folyton ezt mondom neki. Állandóan. Óriási!
Az én szememben maga Amerika.
De komolyan. Nekem ő Audrey Hepburn, a reinkarnációja.
- Jól vagy? - Megyek.
Mi bajod? Várj! Miért mész el? Lila!
Lila! Lila! Ne rohanj el! Mi bajod? Beszélj! Lila!
Mondd el! Beszéljük meg! Mi a baj?
- Tényleg ezt akarod? - Igen, beszélj!
Mi volt ez?
Micsoda?
Nem tudom... Azt mondod, jöjjek el, hogy üljek le ahhoz a szar asztalhoz,
azokkal az emberekkel...
Nem tudom, nem vagyok... Én nem ő vagyok,
soha nem is leszek ő. Nem tudom megjátszani magam, Az!
Bocsáss meg!
Még mindig szerelmes vagy belé.
Nem tudom.
Soha többé nem akarlak látni. Soha többé.
Ne! Miért mondod ezt? Várj!
Lila!
Mit értesz te a raphez?
- Kedves vagy. - Igen. Na és?
- Ezért hívnak Kalidou-nak. - Legyél csak kedves!
Mostantól Kalidur. Mi a gond?
Akkor most legyél Kalidur!
Igen, mostantól Kalidur...
Sziasztok! Tudunk beszélni öt percet?
Csak azt akarom elmondani, mennyire hülye vagyok.
Nem lett volna szabad úgy beszélnem veletek.
Nagyon sajnálom a bulit, én... Bocsánatot kérek.
Nem elég kérni, meg is kell kapni.
Ez igaz.
Nem vagy jó bocsánatkérésben, most már tetteket akarunk.
De komolyan... Tudjátok, mennyire szeretlek benneteket.
Jó, de ez esetben,
ha vallomást akarsz tenni, hozz magaddal hegedűt is!
Szarul áll a szénád...
Hegedűt, zsebkendőt... Segíts elviselni a sok érzelmet!
És kicsit intenzívebben. Így nem hihető.
Ki ez így? Képzeljük el, hogy megbocsátunk. Képzeljük el!
Ha megbocsátunk, a fejedben a jó emberek kasztjába tartozunk?
Mint a gazdagok, szépek és okosak a bulidon?
Simán!
Úgy beszél velünk, mint a gádzsikkal.
Csajsziknak néz minket.
Figyelj, van bennem könyörület, megbocsátok neked.
Őket nem tudom... Te őszinte vagy...
Hülye vagy? Nézd, hogy kétségbe van esve!
Nézd a haját! Csak túl régóta nem látott minket.
Hülye vagy? Hagyni kell, hadd főjön még egy kicsit a levében.
Igen, vagy adj egy kis lét! Kezdj el szüretelni!
- Mennyire tartod a barátságunkat? - Ja, előbb ezt mondd meg!
- Mondj egy számot! - Nincs harag?
Mondd meg, mennyit ér!
De hát azt nem lehet pénzben kifejezni.
Fizess! Fizess!
Szia!
Enni jöttél?
Nem. Azért jöttem, hogy beszéljünk. Szeretnék beszélni veled.
Igen?
Igen, de... Nem várhat, mert fel kell szolgálnom?
Sajnálom, hogy a munkahelyeden zavarlak,
nem így akartam, de mivel nem veszed fel a telefont...
Muszáj beszélnem veled, nagyon fontos, két perc az egész.
Akkor ki vele!
- Már nem vagyunk együtt Giaccomóval. - A fenébe!
Nem, ez inkább jó hír. Jobb így.
Azt hiszem, rájöttem, hogy hiányzol.
És azt hiszem, nagyon nagy hülyeséget csináltam.
Még mindig hozzád akarok menni feleségül. Ha még kérsz belőlem.
Mondd, hogy még kellek neked!
Én...
Jól vagy? Tombolni fog, siess!
- Menj! - Igen?
Holnap elmegyek hozzád. Jó?
- Igen, persze. - Később felhívlak.
- Siess már! - Igen, jövök.
- Jól vagy? - Jól. És te?
- Igen, jól... - Igen?
Kívánlak!
- Jó? Ízlik? - Nagyon finom!
- Csodásan főzöl, mama! - Köszönöm, édesem!
- A tökély... - A mama tökélye.
Mindenesetre, Jess, nagyon örülünk, hogy itt vagy.
- Köszönöm. - Nem jöttél gyakran.
Pedig úgy örülök, amikor itt vagy!
Én is örülök, hogy itt lehetek. Köszönöm.
- Nincs mit, drágám. - Ráadásul...
Igen?
- Összeházasodunk! - Ez fantasztikus!
Tényleg örülsz neki?
Persze, hogy örülök. Hogyne örülnék!
Tényleg fantasztikus!
Mi is örülünk. Mi is örülünk?
A kívánságaitokra és a szerelmetekre bosszúság nélkül!
Igen, így jó is lesz.
Te titkolózó! Nem is mondtad. Nem illik ilyet csinálni!
- Vártam a megfelelő pillanatot. - Miféle pillanatot?
- Igen, a kuszkuszt. - Aha...
A jó hír, hogy visszakapom a szobámat,
és soha többé nem fogsz itt kecózni.
Jó, azért csak koccintunk!
Koccintsunk az esküvőre!
- Egyelőre csak eljegyzés. - A jó hírre!
Viccel, imád viccelődni.
Jó, mama...
Nem tudjuk, eljutunk-e odáig.
Egészségedre, fiam!
Szerettelek! A rohadt életbe, szerettelek!
Miért? Csak te ne!
- Elment, Guerrero. - Nem ment el!
Itt van, még itt van, nem ment el!
- Meghalt. - Nem halt meg! Nem!
- De. - Nem! Nem halt meg!
- És csapó! - Hát, meghalt.
Jó volt! Fontos, hogy elpróbáljuk.
Megértettük, hogy meghalt.
Barátaim, nagyon jó volt! Azt hiszem, ez volt Jess utolsó jelenete.
Nagy tapsot kérek!
Köszönöm, drágám, köszönöm!
Szuper! Bravó! Haláli volt!
Igen. Nem semmi, ha az ember látja a saját halálát.
Szerintem elképesztően jól haltál meg.
- Ahogy meghaltál... Maga a tökély! - Igen.
Vicces, mert nem akartam meghalni, mégis meghaltam.
Ilyen ez a szakma...
Előbb utóbb minden nagy színésznő meghal.
Nem, Catherine Deneuve soha nem hal meg. Elnézést!
Catherine... Jess! Catherine Deneuve...
Szia! Jól vagy?
Igen. Tudod, gondolkodtam, és rájöttem, hogy igazából
örülök, hogy megint együtt vagytok.
- Tényleg? - Igen. Örülök nektek. Nem is tudom...
Szerintem összeilletek.
Mondtam is Jessnek, amikor szakítottam vele:
"Az és te olyan természetes,"
"van valami, a kikövezett út, meg minden." Szerintem...
Aha, mert ezek szerint te szakítottál vele?
Elhagytam... Szakítottam... Igen, végül is én szakítottam,
de ő is megtehette volna, vagy közösen is,
mindenki szakít, a világ...
Mindenki mindenkivel szakít.
Vagy kitolnak, porrá leszel, ámen.
- XVI. Benedek mondta. - Ezt mondta XVI. Benedek?
Igen. És Lilával teljesen vége?
Igen, vége, igen...
Ugyanaz, mint te és Jess. Szakítottunk, barátságban váltunk el.
Kedveltem, nagyon kedveltem azt a lányt.
Amikor beállítottok, arra gondoltam,
a vad bozontjával... érted... Érzed, hogy
olyan, aki nem hagyja magát. Imádom az ilyet!
Az ilyen csajnak olyan fickó kell, aki eléggé...
Belevaló. Érted. Az ilyen csajnak olyan kell...
Olyan csaj, aki... Persze nem ellened beszélek, csak...
Úgy értem, nem valami bumburnyák kell neki, az a típus, hogy
"Nem tudom, elmenjünk-e a mekibe,"
"vagyis maradjunk inkább itthon!" Érted. Olyan csak, aki...
Férfi kell, akinek van tartása.
De a lényeg, hogy jóban vagytok.
Most felajánlottak egy ápolónő szerepet. Elvált,
tök egyedül neveli a gyerekeit, mert a volt férje a főnöke.
- Nem is rossz. - Nem rossz.
- El tudsz képzelni fehérben? - Miért is ne?
Kicsit gáz mindig ugyanabban a jelmezben.
Vagy játszhatnék rendőrnőt.
Megint?
Igen, megint, de ez most elég különleges rendőrnő,
mert az előtt oldja meg a bűntényt, mielőtt elkövetik.
Kicsit mint a "Különvélemény", csak Béziers-ben.
Nézd! Nagyon jól sikerült.
Nem, nem, vidd minél messzebb! Nem vagyok éhes!
Nem, én...
De, drágám, látod, hogy új szerepet kell találnom, szóval...
Vigyáznom kell a vonalaimra. Tudod, hogy fontos.
Ne akarj már mindig hizlalni, a végén bálna lesz belőlem melletted!
Melyik legyen? Mert a... Ápolónő vagy rendőrnő?
- Nem tudom. - Igen...
Hát, én sem. Fogamam sincs.
Igazából már nem tudom, Jess...
Tudom, én sem tudom, ezért kérdezem tőled.
- Azt hiszem, elmegyek levegőzni. - Jól vagy?
Mi történt?
Nézz rám!
- Mi van? - Nem vagyok boldog.
Nem vagy boldog? Hogyhogy?
Úgy értem... nem vagyok boldog... veled.
Mit tehetek, hogy boldogabb legyél?
Azt akarom, hogy boldog legyél.
Igen, de... nem tehetsz semmit, már késő.
Ne sírj, kérlek!
Jobb lesz így.
Nézd, milyen szép! Plasztikai műtét nélkül, minden nélkül.
Szemben az összes többi totemizált nővel.
- Lobotomizált. - Igen, ezt mondtam.
Menj odébb!
Mit csinálsz itt, Az?
- Van egy jó hírünk! - Tényleg?
Az elhagyta Jesst. Végleg.
Ez most vicc?
Nem vicc. Ennyi, vége, elhagytam, mama, nincs már semmi.
Nincs házasság.
Nem igaz! Csodálatos lányt vettél volna feleségül.
Nem tudod, mekkora szerencséd van.
És ő? Neki talán nincs szerencséje?
Be kell érnie egy ilyen szerencsétlen tahóval?
Miről beszélsz? Ez hülyeség!
- Te mondtad. - Nem, én nem mondtam ilyet.
De ez van mögötte.
Egyáltalán nem, nem mondtam ilyet.
Nem így érti, Az,
hanem úgy, hogy folyton meggondolod magad.
Egyik nap vele vagy, másnap nem vagy vele...
Csak a fellángolások vannak.
Én a Tinderen nem váltogatok ennyit.
Tehát jogosan merül fel a kérdés...
És? Hol itt a gond?
Az unokám a város Al Pacinója, megteheti.
De nem fogja fel, milyen szerencsés...
A rohadt életbe, mama! Pont ez a probléma!
Azért nem tartom magam semmire,
mert ti sem értékeltek! Igazából nem számítok,
nem számítanak az érzéseim, nem hallgattok meg.
Elegem van! Csak azért, mert férfi vagyok,
automatikusan hülyeségeket csinálok?
Nem! Lehetek férfi, és attól még lehetek jó ember.
De messzire mentél, Cyrano de Bergerac!
- A megsebzett férfi! - Gyere már ide!
Gyere már! Csak vicceltünk.
Ilyen nincs...
A nagyanyám mondta, hogy kell csinálni.
Ha 24 órán keresztül csinálom, meg fog jelenni az igazi.
Még csak fél órája vagyok itt,
de már három csaj is jött.
Csak, Az, kérlek... Az előbb idejött két kiskölök,
csináltak nekem melleket,
tüntesd már el, vagy cseszhetem az egészet.
- Szerintem jól áll. - Teszek rá.
- Jól sikerült. - Ne már, most komolyan...
- Legalább van mellkasa. - Hagyd meg neki!
Azért egy kicsit finomabban! Komolyan egyet meg akarsz hagyni?
Lila nem jön ma?
- Lila nem jön ma? - Miért kérdezed?
Csak úgy.
- Hogyhogy csak úgy? - Csak úgy.
- Van valami? - Nincs. Valami? Hogy érted?
Beszéltem vele, és mondott valamit.
Jó vagy?
Csillog a szemed!
Ha rád néz az ember, mint egy kisiskolás, aki most élte át
élete első érzelmi rohamát. Komolyan úgy nézel ki.
Pezsegsz.
De tényleg. Lila és Az egyértelmű véletlen egybeesés.
- Lehetett érezni. - Éreztük...
Két surlódó energia, ami...
ami szikrázott,
de vajon lesz-e tűz a szikrából? Ezt neked kell megmondanod.
Ahmed, te tudod, hol van. Hol van?
Ahol a Vénusz bolygó találkozik...
Ne kezdd már megint!
Leszarom a hülyeségeidet! Hol van?
Vicc volt. Láttam, amikor felszállt a hajójára.
Szerintem kiment a vízre.
- Akkor irány a nyílt víz, indulás! - Ott a hajó!
Nevezd bolygóközi szépségnek!
Igen, rendes bókokat mondj! Jó lesz, ha nem felejted el.
- Liláért! - A szerelemért!
Ne nézz le!
Hová nézzek?
Előre nézz!
Ugorj! Ugorj!
Hajrá kicsike!
Menj Lilához! Liláért mindent!
Nyugi! Ne ess pánikba, tesó!
- Leér a lábad! - Ne nézz le!
Engedd el a cápát, ami mögötted jön!
Az! Mit csinálsz?
Lila! Elhagytam Jesst.
Megértettem, hogy tévedtem.
Elhagytad Jesst, és idejöttél?
Igen. Most már más a helyzet.
Mitől más?
Más, mint korábban! Megváltoztam, készen állok.
Mitől gondoltad meg magad?
Miatta. Megértettem, hogy nem vele akarom leélni az életemet.
Nem róla beszélek, hanem rólunk.
Igen. Rólunk. Arra gondoltam... Ezt akartad, nem?
Igazából soha nem is gondoltál rám?
Az én vágyam a tiédhez képest nem létezik.
Mert én biztos, hogy ezt akarom. Ugye?
Nem, nem erre gondoltam.
Akkor mire gondoltál? Pánikba estél. Egyedül vagy.
És akkor eszedbe jut, hogy itt a kis barátnőd, Lila. Sajnálom, de nem.
Nem fogok ugrani, ha úgy tartja kedved.
Kikísérlek,
kiviszlek a partra. Mindenkinek jobb lesz így.
Mit tennél a helyemben?
Találj ki valamit, aminek örülne! Adj neki álmokat és lepd meg!
Lila, mindent sajnálok.
Nem találtam a szavakat, nem akartam törékenynek tűnni.
Te vagy a nő, akivel lenni szeretnék.
Gyere el az osztrigafesztiválra, kérlek!
Lila! Jól vagy? De örülök, hogy látlak!
Köszönöm.
Szia, drágám! De szép vagy!
Ma reggel annyira nem voltam jól,
a cukrom hol felmegy, hol le, de te visszahoztad belém
az életet, mert nemsokára meghalok.
Nagyi, nagyi! Majd máskor. Nagyi!
Van neked valamim. Maradj itt! Mindjárt jövök. El ne mozdulj!
- Soha nem hagysz beszélni. - Visszatérünk rá...
Nem tudtam, hogy mondjam meg, de szerelmes vagyok beléd, Lila.
És te mit szeretnél?
Szeretem, ha valaki törékeny.
Csúcs.
Tudod, amikor az osztriga sír, keletkezik benne egy gyöngy.
Visszaadjuk a bánatunkat a tengernek?
Egy, kettő, három...
Magyar szöveg: Szabó Anita Iyuno