DIN EPISODUL TRECUT
…violențe între sute de protestatari și polițiști.
Întoarce-te, amice. E groasă.
Intervenția violentă a polițiștilor
pare să fi dus la decesul unui tânăr de 22 de ani.
Fratele dv., Malik, a fost găsit azi-noapte într-o scară. A murit.
Malik a fost ucis de polițiști.
Dar nu poți aduce acuzații poliției crezând că nu va riposta.
Să nu se afle! Luăm la puricat tot!
Ne trebuie o variantă solidă.
- Are legături cu grupări teroriste? - Are probleme, dar învață bine.
- Ce fel de probleme? - Cu rinichii.
Nu loviturile au cauzat moartea, ci un blocaj renal.
Dacă au dat la radio, sigur și poliția știe ceva.
Malik e victima statului!
Îl vor face martir.
Numele lui Malik e pe toate pancartele.
Avea o Biblie la el. Trebuie să „săpăm”.
Grăbiți-vă, ce dracu'!
- Dreptate pentru Malik! - Dreptate pentru Malik!
Să ne păstrăm demnitatea.
ABDEL 20 DE ANI
MOARTEA ESTE TĂCUTĂ
Dnă Oussekine, sunt dezgustat de ce i-au făcut lui Malik.
Promit că vom lupta! Nu scapă nepedepsiți!
Vă promit, doamnă.
FILM ALB-NEGRU
Dacă sunteți gata, putem începe.
Alb-negru?
Da.
Nu am altceva.
Bine, să începem.
Autopsia lui Malik Oussekine.
Bărbat, 22 de ani.
Înălțime: circa 1,7 m. Greutate: 60 kg.
Prezintă hematoame la nivelul abdomenului. Urme de la manevrele de resuscitare.
Prezintă și alte hematoame, la nivelul feței.
Un hematom mic pe obraz. Nas fracturat.
Hematom frontal. Hematom…
- Ce se întâmplă? - Nu știu.
PASQUA-MONORY ACEEAȘI LUPTĂ
Chirac a anunțat că retrage Legea Devaquet.
Domnule Oussekine, bună ziua! Eram la universitate, poate vă amintiți.
- Poate, da. - Am învins! Am câștigat!
Guvernul a cedat, iar un milion de oameni protestează pentru Malik în toată țara.
- E minunat, nu-i așa? - Da.
Vreau să vă prezint pe cineva.
Reforma ta, reforma ta
Devaquet, dacă ai ști
Unde ne ștergem cu ea…
Vreau să plec.
Nu ezităm! Respingem reforma idioată!
Deci?
Am luat dosarul de caz de la arhivă.
La fix! Avem două zile să depunem plângerea.
- L-au numit judecător pe Jeannin? - Da, Jeannin nu face valuri.
- Crezi că se ajunge la proces? - Cine știe?
Citește raportul ambulanței.
O să vezi, e interesant.
Sarah!
Cine e ăla?
Nu știu.
Voiai să pleci fără să-ți iei rămas-bun?
N-am dat de tine. Trebuie s-o duc pe mama la Meudon.
Polițiști criminali! Polițiști criminali!
Să nu stăm aici.
Polițiști criminali!
Ne vedem acasă, bine?
Mulțumesc că ai venit.
Polițiști criminali!
Ce se întâmplă?
Au dat cu gaze în lift.
ARĂBOI ÎMPUȚIȚI
MOARTE TUCIURIILOR
MARȘ ÎNAPOI ACASĂ
Lasă, nu-i nimic.
AFARĂ CU ARABII
N-am avut ce face.
Îmi pare rău.
N-o putem lăsa să stea aici.
- Dacă se întorc ăia? - Nu-i nimic, stau eu cu ea.
Serios acum, ce ne facem?
Mamă, vii cu mine la Paris. O să fii mai în siguranță.
Și ce rezolv cu asta?
Că-s aici, că-s acolo, tot ne vor găsi.
Nu vă amăgiți. O să înceapă iar.
Trebuie să îl îngropăm, să se odihnească în pace.
Nu e chiar așa simplu, mamă.
Situația ia amploare.
Justiția se ocupă de caz. S-a deschis anchetă.
Știu.
Lăsați-mă.
Am văzut prea multe azi.
Vreau să-mi trag sufletul.
Îmi mai dai puțin?
- Nu, ai mâncat destul! - Sarah, dă-i pace!
21 MAI 1973
Mulțumesc!
Stai să vezi!
Mamă, ce desert avem?
- Termină de mâncat întâi. - Da, dar ce desert avem?
Nu știu, „bânză”.
„Brânză”, mamă, nu „bânză”!
De ce nu spui „r”-ul?
„Bânză”, „blânză”, totuna!
Râdeți de mine cumva?
Ia să aud, știți să spuneți…
Repetați după mine.
Mai ai de învățat!
De ce chicotiți aici?
Râd de mine că nu știu arabă.
- Zău? - Nu știe nici prima sura!
Și ce dacă? Nu-mi trebuie araba!
Sarah, adu „bânza”.
Termină din farfurie.
Intră!
Intrați.
Mulțumesc că ați venit.
Nu mi s-a părut că am avut de ales.
Luați loc, vă rog.
E un vechi truc de-al polițiștilor.
Când avem un suspect recalcitrant, după un timp detectivii mi-l aduc mie.
Îi spun să ia loc în scaun și vorbesc frumos cu el.
Îi arăt că mă interesează soarta lui, că poate avea încredere în mine
și adesea e suficient pentru a lăsa garda jos.
Eu îi spun „efectul mochetei”.
Știți de ce v-am chemat?
Da, intuiesc.
- În legătură cu Malik. - Deci îl cunoșteați?
Da, dar nu-mi explic ce i s-a întâmplat.
Malik era catolic, nu?
Credem că s-a alăturat unor teroriști libanezi creștini.
- Credeți? - Știți ceva în legătură cu asta?
Malik nu era terorist.
E absurd! Chiar obscen!
Și nu se convertise. Aș fi știut sigur.
Asta avea asupra lui.
Cam neobișnuit pentru un algerian, nu?
Și deci așa ați dat de mine?
Îmi permiteți?
A fost a mamei mele.
BIBLIA NOUL ȘI VECHIUL TESTAMENT
I-o dădusem lui Malik.
De ce?
Ce mărturie doriți de la mine cu „mocheta” asta?
Malik era catehumen.
Poftim?
Îl îndrumam către creștinism, dacă vreți.
Dar nu era botezat.
Spuneți-mi că nu de asta l-au ucis polițiștii.
Nu știu ce vreți de la mine,
dar ar trebui mai degrabă să-i căutați pe ucigașii lui.
Adevărul este singura cale de urmat…
pentru preot și polițist deopotrivă.
Dați-vă! Înapoi acasă!
Stai!
Cât privește stadiul anchetei, vă pot spune
că poliția și-a făcut datoria și a respectat ordinele primite.
I-a reținut pe insurgenți și pe cei violenți.
Mai ales pe cei de pe strada Monsieur-le-Prince.
Am de asemenea și primele rezultate oficiale ale autopsiei.
Loviturile primite de Malik Oussekine nu i-ar fi putut provoca moartea.
Aceasta a fost provocată de o afecțiune renală gravă.
- Domnișoară? - Dle ministru,
cum explicați brutalitatea intervenției polițiștilor pe motociclete?
Nimic nu indică faptul că Malik era un insurgent.
Ascultați-mă.
Personal, dacă fiul meu făcea dializă,
nu-l lăsam de capul lui să facă tâmpenii noaptea prin Paris.
Domnule ministru! Ce aveți să spuneți familiei?
- N-au pus sigiliu pe ușă? - Nu.
V-au arătat legitimațiile?
Nu, dar știau că trebuie să-mi înnoiesc permisul de ședere într-o lună.
Mi-au zis că, dacă nu deschid ușa, o să…
Nu-i nimic, dnă Pires. Ne descurcăm de aici.
Îmi era foarte drag frățiorul dv.
Mulțumesc, dnă Pires.
ÎMPOTRIVA VIOLENȚEI TĂCEREA STRĂZII.
Chirac crede că-i potolește cu retragerea legii.
Vrea chiar să facă o vizită familiei.
S-a anunțat un nou protest pentru mâine.
Evident că nu se opresc acum.
Stânga exploatează toată situația.
Cum stăm cu ancheta?
Pista cu terorismul nu duce nicăieri.
Și se pare că puștiul n-avea legătură cu protestele.
Era acolo din întâmplare la ora 01:00?
Dle ministru, avem câțiva martori, printre care și polițiști.
Au văzut polițiști pe motociclete urmărindu-l pe Monsieur-le-Prince.
Parchetul ne presează.
IGS-ul va funcționa sub comisie rogatorie. Polițiștii aceia trebuie interogați.
- Trebuie să raportez superiorilor. - Eu îți sunt superior!
Nu permit să fie judecați polițiști!
Nu le dau satisfacția asta!
Homer Odiseea
Știați că Malik
voia să se convertească?
Da, mi-a spus.
Știu că vorbea cu un preot.
Da?
Nouă de ce nu ne-a zis nimic?
E numărul lui Kiejman.
Au vrut să forțeze anularea cauzei spunând că vina este a lui Malik.
E vechea metodă în astfel de cazuri.
În astfel de cazuri?
Când victima e un magrebian?
Iar suspecții sunt polițiști, da.
Dar nu vom adopta această abordare.
Cum arăți că a fost o crimă motivată de rasism?
- Vei solicita o contraexpertiză? - Sigur că da.
Dar nu e de-ajuns. Trebuie să ripostăm imediat în presă.
Dacă nu, va fi tardiv. Răul va fi fost făcut.
Avem ceva, dar trebuie să ne mișcăm repede, să apară la știri diseară.
Mohamed, vii cu noi?
Nu știu despre ce vorbiți.
Noi n-am avut nicio legătură. Am executat ordinele.
Erau insurgenți. Ni s-a spus să-i urmărim „energic”.
Dar i-ați urmărit pe jos pe Monsieur-le-Prince?
Nu e regulamentar să ne dăm jos de pe motociclete.
Nu asta am întrebat. Ați mers pe jos pe Monsieur-le-Prince?
Nu, ne-am oprit la intersecția cu strada Racine.
De ce?
Am derapat cu motocicleta fiindcă strada era udă.
- A derapat? - Da.
Nu știu cum, dar a picat pe o parte.
Nu s-a rănit, dar m-am dat jos să-l ajut.
Asta e tot. Apoi am urcat iar în șa.
- Ciudat. - De ce?
Fiindcă avem martori care susțin același lucru.
Ce anume?
Că v-ați dat jos pe Monsieur-le-Prince și că fugăreați pe cineva.
Minciuni.
De ce ar minți polițiștii din unitatea mobilă?
De ce ar minți cu toții?
V-au văzut intrând pe Monsieur-le-Prince, la nr 20. Nu are rost să mințiți.
Imposibil!
Au văzut că ați ieșit după câteva minute și v-ați dus la motociclete.
Nu știu pe cine au văzut, dar nu pe mine. Putea fi oricine.
Un polițist pe o motocicletă albă,
care a derapat și a fost apoi ajutat de un coleg să se ridice.
Cine în afară de dv. mai are motocicletă albă?
Nimeni. Da, doar eu am motocicletă albă.
Deci dv. ați căzut?
V-am zis că a derapat motocicleta.
Apoi am rămas năuc. Nu știu, poate că da…
Poate că am fugărit niște insurgenți.
- Deci ați intrat în clădire. - Nu.
Mă rog…
Ba da.
Colegii mei aveau probleme cu protestatarii.
Am vrut să-i ajut să iasă de acolo, atâta tot.
Dar nu am lovit pe nimeni.
Nimeni n-a lovit pe nimeni.
Am intrat…
i-am trosnit puțin și-am ieșit.
Am plecat imediat.
Potrivit martorilor, unul dintre oamenii dv. a intrat iar
și a ieșit cu un pistol în mână.
Da, tot ce se poate.
Da, acum mi-am adus aminte.
Fuseserăm pe hol, unde îi fugăriserăm.
Au plecat foarte repede, iar noi am ieșit odată cu ei.
Când am ajuns pe stradă, am observat că-mi pierdusem arma din dotare.
L-am rugat pe Giorgi să mă ajute s-o caut.
- Pe Giorgi? - Da, pe Giorgi.
Schmitt a spus că v-a trimis să-i căutați arma. Ăsta e adevărul!
- De ce îl protejați? - Nu-l protejez.
E vina lui dacă și-a pierdut arma, dar nu înseamnă că e un ucigaș.
Recunoașteți că ați intrat în clădire?
Deci? Când v-ați întors să căutați arma lui Schmitt,
n-ați observat ceva aparte? Nu era nimeni întins pe jos?
Nu, n-am văzut pe nimeni.
Ba da, era un bărbat.
Probabil era un locatar. Așa cred.
A luat arma și mi-a dat-o. El s-a dus acasă, iar eu, la colegi.
O clipă!
Procurorul general Michel Jéol a oferit o clarificare
care arată că moartea tânărului Malik a fost provocată de insuficiență cardiacă,
acesta este termenul folosit, și că singurele leziuni violente observate
nu pot să explice decesul acestuia.
Judecătorul solicită o examinare medicală suplimentară…
Mai lăsați televizorul! Nu vreau să mai aud!
Au terminat autopsia.
Acum trebuie să-mi dea băiatul înapoi,
ca să-l pot îngropa alături de tatăl lui, în Algeria.
Știi, mamă, nu cred Malik ar fi vrut asta.
Ce?
Știi că Algeria nu însemna prea mult pentru el.
- Nu știu dacă ți-a zis, dar… - Ce să-mi zică?
Nimic. Termină!
Nu contează.
Vom face așa cum spui.
Nu crezi că suferă destul?
Și de ce să o mințim?
Contează ce ar fi vrut Malik.
Se simțea francez. Restul e irelevant.
Ar fi vrut să fie înmormântat aici.
Dă mai tare.
Dl Kiejman, avocatul familiei tânărului Malik,
contestă relatarea oficială a circumstanțelor morții tânărului
după ce a primit dosarul.
În acest dosar există declarația medicului de pe ambulanță,
din care vă voi citi câteva rânduri.
Cu privire la Malik, medicul spune:
„Când s-a produs incidentul, victima nu a suferit un atac de cord,
ci probabil a fost lovită în ceafă.
Consider că persoana e în moarte clinică.
Însă nu e indicat ca informațiile să fie făcute publice,
pentru a evita alte incidente.”
Este deplorabil că aceste informații
au lipsit din declarația autorităților, care ar trebui să fie obiective.
Christine Villemin a fost adusă…
E tare.
Nu credeți?
S-a întors roata. Acum ei trebuie să dea socoteală.
Ce-are?
Lasă-l în pace. Vrea să arate că el o protejează pe mama.
Agentul Lacour: „De ce îl protejați?”
Dl Giorgi declară: „Nu îl protejez. Dacă…”
Puteai să-i pregătești puțin.
Vreau să-i ajut, dar nu pot dacă se sabotează.
Declarațiile sunt niște vrăjeli. E limpede.
Dacă nu opream măcelul, sigur cedau sub presiunea anchetatorilor.
Sper că vor profita de acest respiro pentru a se pune de acord.
- Nu știam de armă. - Am impresia că nu știi cam multe.
Dacă unii din oamenii mei au greșit, vor trebui să dea socoteală.
Dacă e vina mea, îmi voi asuma răspunderea.
Sunt în joc onoarea mea și a poliției.
O atitudine nobilă, dar problema e alta.
Treaba mea nu e să pun gaz pe foc, ci dimpotrivă,
să mă asigur că mașinăria funcționează,
ca polițiștii să-și facă datoria fără a fi huliți. Înțelegi ce spun?
Poți să pleci, comisare.
Intră, e gata!
Niciun polițist nu a recunoscut
că l-a lovit pe studentul Malik Oussekine
Agentul Garcia și șeful de brigadă Schmitt au fost chestionați de IGS.
Te simți bine, Jissé?
Da.
Știu pe cineva la consulat.
Te poate ajuta să-ți îngropi băiatul în țara noastră.
Mohamed nu vrea.
El hotărăște, iar sora lui e de acord cu el.
Nu mă mai țin puterile să mă cert cu ei.
Se cred francezi.
E vina noastră…
că i-am lăsat să creadă că e cu putință așa ceva.
Garcia a recunoscut că a intrat pe hol. Încep să cedeze.
Și atunci de ce nu îl pun sub acuzare? Nu pricep.
Credem că vor să probeze întâi vinovăția celorlalți polițiști suspectați.
Cu siguranță vor urma o confruntare și poate o reconstituire.
E totuși o veste foarte bună.
Fruntea sus!
V-am invitat aici…
După cum știți, discut ocazional cu președintele.
Dl Mitterand este îndurerat de tragedia lui Malik.
Vrea să-i prezinte personal condoleanțe mamei voastre.
Ce pregătiri ați făcut pentru înmormântare?
Îl vom îngropa discret la Meudon. Mama va putea merge oricând la el.
Înțeleg, dar nu cred că veți putea păstra discreția.
Nici nu cred că e indicat.
Malik este un simbol acum. Pentru foarte multă lume.
Nu mi-ai povestit despre prima ta zi.
- Nu mi-ai spus chiar nimic. - A fost bine.
Da, dar ce ai făcut?
Jissé!
Cine e?
- Bună ziua, doamnă. - Bună ziua.
- Suntem colegi. - Prieteni, chiar.
- Îmi pare bine! - La fel!
Bună ziua.
- Am venit să discutăm puțin. - Mă bucur.
Urcă, vin și eu în cinci minute.
Vi-l răpim doar cât vorbim puțin.
Nu-i nimic. O zi bună!
- O zi bună! - O zi bună, doamnă!
Ce faci? Nu te-am mai văzut deloc. Ne-am făcut griji.
- Scuze. - Bună ziua!
Bună ziua.
Mama ta e cumsecade.
E bine că o ajuți cu cumpărăturile. Ești un fiu bun.
Familia e mai presus de orice, nu?
Ce vreți?
Am venit doar să vedem dacă totul e bine cu tine.
După cum am zis, familia e mai presus de orice.
În familie ne ajutăm, ne apărăm unii pe alții, înțelegi?
Uită-te la mine!
Ce mama dracului le-ai zis?
N-am trădat pe nimeni.
N-am spus nimic.
Pot apărea neînțelegeri când intri în panică.
Spui lucruri pe care le regreți apoi. Câți ani ai?
Am 22 de ani.
Poftim, ești un puștan.
Faci tâmpenii.
Dar nu e niciodată prea târziu să le îndrepți.
Au fost martori!
Nu-i nimic. Martorii pot spune orice vor ei.
- Și ăla care era pe hol? - Nu-i bai. Nu-l găsește nimeni.
La câte a pățit, nu zice nici „pâs”.
Ești băiat bun. O să spui adevărul.
Mama ta o să fie mândră de tine.
„Te rog să dai dovadă de cumpătare”, zic eu iritat.
El pare hotărât.
A fost o lipsă de respect fățișă.
M-am adunat și l-am intimidat.
L-am șocat și i-am arătat că va…
- „Vorbești!” - Îmi dai puloverul, te rog?
Agresiune! Eram în chinuri! Pe moarte!
Îmi răscolea creierul! Era război!
Vrei să sun la serviciu?
Le zic că mi-e rău și stau cu tine.
POLIȚIA NAȚIONALĂ
Nu, ești un scump.
Dar nu vreau să-ți fac probleme.
N-o să am slujba asta toată viața.
O să găsesc altceva.
Promit.
Unu, doi, trei, te văd!
10 IUNIE 1973
Unu, doi, trei, te văd!
- Malik, ai ieșit din joc! - Ba nu e corect!
Unu, doi, trei, te văd!
Unu, doi, trei, te…
Laziz, arunc-o înapoi!
Ești surd, ce-ai?
Ce e?
Nu mă cheamă „Laziz”, ci „Miloud”.
Miloud.
Dacă nu știi să-l pronunți, zi-mi „domnule”.
Da, bine.
Hai să jucăm! René, dă-l încolo!
Cine se cred ăștia? Ați văzut?
Haideți înăuntru, copii.
Pardon, dați-mi voie!
Suntem chiar lângă blocul din Meudon, unde stă familia lui Malik Oussekine,
studentul care a murit acum trei zile și care va fi înmormântat…
Brigadierul Garcia a recunoscut că l-a lovit pe Malik Oussekine.
Mulțumesc.
Fatna ce face?
Sun-o, te rog.
Fatna Oussekine?
Ce doriți?
Nu!
Înapoi, vă rog!
Da, cred că e președintele!
În mașină pare a fi președintele.
Dle președinte Mitterand!
Dle președinte, o întrebare, vă rog!
Ați anunțat familia că veniți? Dle Mitterand, vă rog!
A venit!
- Bună ziua. - Bună ziua.
Bună ziua.
- Bună ziua. - Bună ziua.
Stați acolo?
Da.
În fine, dacă nu vă supărați, mut măsuța ca să pun trepiedul.
Gura!
Te-ai împopoțonat, târfă!
Nu, vă rog! Vă rog!
Gura!
Lăsați-mă!
- N-am făcut nimic! - Alo, ce faceți aici?
Nu face pe eroul, tataie! Valea!
- Am sunat la poliție! - S-o ștergem!
Doamnă Oussekine, vă mulțumesc că m-ați primit în casa dumneavoastră.
- Bună ziua, dle președinte. - Bună.
Bună ziua.
Polițiști SS-iști! Polițiști SS-iști!
Javre de polițiști!
Nu-l lăsați! După el!
Stai!
Nu mișca!
Puneți mâna pe el!
Haideți, băieți!
Domnule! Vă implor!
Vă ascult, dle Bayzelon.
Prima dată l-am văzut pe Malik Oussekine…
pe strada Monsieur-le-Prince.
Era hăituit de poliție.
5 IULIE 1977
Odiseea
Atunci să ne scrii ca să ne dai de veste când poți.
O să mă gândesc la tine zi de zi.
Ce fac?
Haideți odată!
Subtitrarea: Adrian Bădițoiu