V PŘEDCHOZÍCH DÍLECH
Důvodem bylo závažné onemocnění ledvin, kterým oběť trpěla.
Chtěli shodit případ ze stolu a vinu hodit na Malika.
To je v takovýchto případech normální.
Když je oběť z Maghrebu?
Chci svého syna zpátky,
abych ho mohla důstojně pohřbít v Alžírsku.
Cítil se být Francouzem. Chtěl by být pohřbený tady.
Už si protrpěla dost.
- Malik chtěl konvertovat. - Tohle měl u sebe.
Nechcete mi říct, že kvůli tomu ho policie umlátila k smrti.
Rodina je to nejdůležitější, nemyslíš?
Nic jsem neřekl.
Byli tam výtržníci a my je měli rázně pronásledovat.
Dostal jsem smyk.
- Takže jste vešel do budovy. - Ztratil jsem zbraň.
Když jste tam přišel, všiml jste si někoho?
Vlastně tam byl jeden člověk.
Pane!
- Fatna Oussekine? - Ne!
Drž hubu!
Máme svědka.
Ne, prosím! Prosím!
Prosím!
Poprvé jsem Malika Oussekina viděl, když ho honila policie.
5. PROSINCE 1986
Ať se ti první den daří! Máma
Hej!
- Jak se jmenuje tvůj parťák? - Garcia.
Garcio! Pojď si sednout k nám.
Nemusíš se nám stranit.
To ne.
Zdravím.
- Společně je to lepší. - Jo.
Je tu Duruisseau.
Pojďte sem. Pánové, konečně máme rozkazy z velení.
Můžeme jet? Čekáme tu už od rána.
Posílají nás domů?
Vydržte. Latinská čtvrť je klidná.
Jo, než výtržníci zaútočí na kolegy. To je pořád dokola.
Sice je klidná, ale raději ji máme projet.
Jeďte ve skupinách, a když uvidíte výtržníky,
rázně je rozežeňte.
- Je to jasné? - Ano, kapitáne.
Nasedat!
Jdeme na to! Nespěte, pánové.
Je to tady, jedeme se projet.
Rychle, pánové! Pohyb.
Promiň, ale nechápu tě.
Proč to nenahlásíš?
Proč to děláš?
Říkala jsem ti, že jim to potěšení nedopřeju.
A nechci zbytečně stresovat mámu.
Pokud nic neuděláš, stane se to zas.
A myslíš si, že nahlášení je zastaví?
Mitterrand nás veřejně obhajuje, takže útoky fašistů se daly čekat.
- Takže jim to dovolíme? - Přestaň.
- S čím? - Prosím vás.
Je to vážně nutné?
Musíme držet při sobě.
Alespoň kvůli mámě.
20. SRPNA 1977
ORANSKÝ SOUD
Promiňte, příteli. Kde je Úřad pro majetkové úkony?
Nahoře. Tudy.
Děkuji vám.
Vstupte.
Dobrý den.
S rodinou jsme sem jeli tři hodiny.
Bydlíme v Msirdě.
Máte schůzku?
Bydlíme už týden u rodiny mé ženy.
Madam, pojďte i s dětmi dál a zavřete dveře.
Posaďte se.
- Dobrý den. - Dobrý den. Co potřebujete?
Má tu v Oranu dům.
Kdysi dávno, než jsme získali nezávislost, jsem pracoval ve Francii
a posílal peníze bratranci, aby se postaral o stavbu mého domu.
Když byl dům hotový, nastěhoval se tam se svojí rodinou.
Teď se odmítá odstěhovat.
Mám tady tento dokument, listinu o vlastnictví.
To dokazuje, že jsem majitelem.
Chtěli jsme se vrátit tak, jak to řekl prezident.
„Vraťte se do své země.“ Tak jsme tady.
Už nechceme dál žít v cizině.
To je váš podpis?
Ano.
Listina vlastnictví nese jméno vašeho bratrance.
Tady.
Číst umíte.
Dům teď patří jemu. Tak to prostě je.
Promiňte, příteli, ale nedá se to nějak vyřešit?
Sepsat dokument o tom, že mě bratranec podvedl?
Nejsem váš přítel.
Taky tu máme zákony.
Co jste tam dělal? Měl jste být tady a učit se číst.
Co jsem tam dělal?
Potil jsem tam kvůli revoluci krev.
Co jste dělal vy?
- Miloude. - Co jste dělal?
Miloude. Jdeme, děti.
Jdeme. Jdeme, Miloude.
Můžete jít.
Mami!
Mami! Táta upadl!
Mami!
Miloude?
Miloude!
Pomozte! Můj manžel! Pomozte nám!
Miloude!
- Zavolejte záchranku. - Maliku, rychle!
Pomozte, prosím! Zavolejte doktora!
Právě jsem se vrátil ze soudu a mám nové zprávy.
Máme výsledky od nezávislého znalce.
Je v nich jasně napsáno, že smrt Malika
způsobily rány, které utrpěl.
Takže to půjde před soud?
Možná, ale to není vše.
Máme svědka, mladíka z domu 20 v ulici Rue Monsieur-le-Prince.
Paul Bayzelon vše viděl.
Prý byli tři. Jeho uhodili také.
Poznal druhého policistu, praporčíka Schmitta.
S Garciovým přiznáním můžeme obvinit dva.
- A co ten třetí? Toho také obviníme? - Třetí? Počkat.
Nevím, jestli vám to dochází, ale tento svědek mění situaci.
Soudce už to nemůže zamést pod koberec. Bude rekonstrukce případu.
Dostaneme je.
A tenhle svědek je poslední člověk, který viděl Malika naživu?
Ano, určitě.
ZDE ZEMŘEL MALIK NA SELHÁNÍ LEDVIN
Promiňte.
Jste Paul Bayzelon?
Jsem Malikův bratr.
Moc mě to s bratrem mrzí.
Promiňte, že jsem vás takto přepadl.
Jen jsem vás chtěl vidět.
Policii jsem už řekl vše.
Já vím a mockrát vám za to děkuji.
Jenom jsem chtěl vědět…
Řekl vám Malik něco, než zemřel?
Ne.
Neměl možnost.
A také jsem se chtěl zeptat…
Co měl na sobě?
Protože pár hodin předtím jsem byl u něj.
Chtěl jsem, aby šel na jídlo k matce, ale nechtěl.
Byl oblečený do společnosti.
Měl kravatu.
Utahoval jsem si z něj.
Nelíbilo se mu to a naštval se.
Tedy aspoň jsem si to myslel.
Ale nepamatujete si…
Měl na sobě kravatu?
Podívejte…
Nic dalšího si nepamatuji.
Byla tma.
Omlouvám se.
Malik Oussekine, 22 let: chtěl práci, rychle
„Snad ses už usadila ve svém hnízdečku.
Už umíš lyžovat, nebo sis zlámala nohy?
Máma se rozhodla, že když se naučí číst, napíšeš jí.
Nebude to snadné, ale můžeš to zkusit.
Vypadá to, že asi nemáš tužku.
Napiš nám, co nového, ségra.
Celá rodina tě zdraví a líbá…“
Jak se máš?
Nemyslím, že bys to měla znovu vytahovat.
Sarah?
Je to pro tvé dobro.
Věděl jsi to.
Co?
V den, kdy Malik zemřel,
když jsme stáli před domem,
věděl jsi, že je mrtvý?
Proč jsi mi nic neřekl?
Bylo to taky pro mé dobro?
Mrzí mě to.
Víš, jak jsem to zjistila?
Z jednoho telefonátu.
Někdo řekl:
„O jednu svini míň.“
Tak jsem zjistila, že můj bráška umřel.
Takže teď se chci rozhodnout, co je nejlepší pro mě.
Sama za sebe.
- Haló? - Romaine, co se děje?
Snažím se ti dovolat už dva dny.
Chápu, že je to teď složité. Vážně.
Ale jsme na stejné lodi.
- Všichni naši klienti odcházejí. - Cože?
Opouštějí nás, jeden po druhém.
Od chvíle, co se tohle rozjelo, hledají nového dodavatele.
Už nevím, co s tím.
Tak jim zavolej zpátky a jednoho po druhém přiveď zpět. Zkus…
Ne! To už jsem udělal. Všichni mají stejnou odpověď.
A jakou?
- Romaine, co říkají? - Bojí se, Mohamede!
Skoro mám pocit, jako by jim někdo vyhrožoval tím,
že když s tebou budou spolupracovat, bude to jejich konec.
Konec?
Zavolej do prádelen v Asnières a Amiens.
Promluv s nimi a ujisti je. Dobře?
Já jsem v Itálii. Už s námi nechtějí spolupracovat.
A… Nevím, co dál dělat. Jsem z toho vyčerpaný.
Přestávám to zvládat.
Mo, promiň, ale už to nedávám.
Přeruší se to, nemám drobné.
Rozumíš, co se ti snažím říct? Mohamede, říkám ti, že ko…
„Také jsem matka a rve mi to srdce.
Přeji vám hodně síly a odvahy.
Snad dojdete spravedlnosti a míru.
Váš smutek si dovedu představit.
Myslím na vás i na vaše děti.
Včera jsem byla se svými dětmi
uctít Malikovu smrt a položit květiny na místě, kde zemřel.“
Čau.
Půjdu se převléknout.
Mohamede, co je v té velké obálce?
Nic.
Sarah.
Levicové lži KAUZA OUSSEKINE: MANIPULACE
Co to je? To jsme my?
To nic, mami. Sarah, prosím.
- Co tam píšou? - Nic důležitého.
Tato země se musí zbavit celé vaší zločinecké rodiny
Sarah.
Vidím, jak se tvá sestra tváří.
- Sarah, co tam píšou? - Vážně nic důležitého.
Co to je?
- Nic! - Sračky.
Ano, jsou to sračky.
KAUZA OUSSEKINE Mohammed, hlava rodiny
Co to je za blbost?
Co tam píšou?
Četl jsi to?
Právníci už sepisují stížnost pro pomluvu.
- Zmizí to ze stánků. - Proč jsi nám nic neřekl?
Vždyť víš, že nemám čas.
Takže to jsou lži?
To se musíš ptát?
Samozřejmě, že to jsou lži.
Přečti mi to.
Myslíte si, že jsem hloupá, protože neumím číst.
Bene, přečti mi to.
„Mohamed, hlava rodiny, je zvláštní člověk.
Cestuje po světě a specializuje se na finanční služby.
Je přistěhovalcem vyvěšujícím protirasistické plakáty
v kabátu z velblouda.“
Neberte si to osobně.
Má mě to pošpinit. Nic víc.
Tohle není jen o tobě.
Pokračuj.
„Smečka.
Oussekinovic vrh zůstává o víkendech v kuchyni
své matky Aïchy v Meudonu jako všechny francouzské rodiny.“
A dost. To stačilo.
Co myslí tím vrhem?
Vrh je…
Mluví o štěňatech, mami.
Chápeš? Považují nás za čokly.
- To by stačilo, Sarah. - Říkala to jasně.
Chce tomu rozumět. Nechce chránit. Chce znát pravdu.
- Mám pravdu? - A dost.
Mami, někteří lidé se na nás zlobí, že chceme spravedlnost.
Udělají cokoli, aby nás zastavili.
Tito lidé nám počůrali dveře,
napsali tenhle plátek a napadli Fatnu.
Sklapni!
Fatnu?
- Co se jí stalo? - Nic.
Sarah!
Sarah…
Sarah!
Prosím.
Mluv se mnou. Co vyvádíš?
Já vyvádím?
Mám plné zuby toho, jak za všechny rozhoduješ.
Už mě nebaví mlčet.
Nejsi náš otec a nejsi ani náš šéf.
Dobře, kde jsem udělal chybu?
Řekni mi to.
Myslíš, že nevidím, jak se díváš na Kiejmana, když se ozvu?
Ale ty na něj pořád útočíš, Sarah.
Víš, jakou máme kliku, že je na naší straně?
Útočím? Jenom chci, aby ti zločinci šli sedět.
Co ta stížnost? Včera jsi chtěl, aby Fatna mlčela,
a dneska si podáš stížnost.
Hele, moc dobře víš, čím si procházím.
Snažím se zachránit svou společnost, než bude pozdě.
Jinak nebudeme mít nic. Chápeš to?
Rozumíš tomu?
Tohle všechno dělám pro vás.
Vše, co jsem udělal, bylo vždy pro vás.
Super. Máš být na co hrdý.
16. ZÁŘÍ 1977
Dej mi napít.
Promiň.
To nic.
Máš se čím zabavit?
Už nemám žádné další knížky.
Tady se čas vleče, tati.
A smrdí to tu jako v ovčíně.
Maliku.
Můj malý králi.
Tati?
Ano?
Chci se vrátit do Francie.
Neměj strach.
Brzy se tam vrátíš.
Vrátíš se tam s Mohamedem.
A co ty?
Já zůstanu tady.
Mohamede?
Odpovídáš za rodinu.
Jsi šéf. Jsi hlava rodiny.
A ty, můj malý Maliku,
musíš poslouchat svého velkého bratra.
Držte při sobě.
Rodina je ta nejdůležitější věc, synu.
Chyťte ho!
Pane!
Pane, prosím vás.
Pane, prosím vás. Pomozte mi. Otevřete!
Prosím vás, pane!
Otevřete. Prosím vás!
Prosím vás.
Otevřete.
Chodba je příliš úzká,
tak budeme zvenku pozorovat, co se stalo.
Dobře, pane Bayzelone.
Vysvětlete nám, jak a kde jste našel zbraň praporčíka Schmitta.
Zbraň byla tady, hned vedle Malika.
Zvedl jsem ji a chtěl jít do svého bytu
zavolat policii, aby si ji vyzvedla.
Promiňte, jsem pan Garaud.
Jsem právník praporčíka Schmitta.
To je naprostá lež. Nikdy sem nevstoupil.
Jakým zázrakem mohla být jeho zbraň nalezena uvnitř?
Našel jste ji na chodníku,
kde ji ztratil, když spadl z motorky.
Tohle je rekonstrukce, ne televizní pořad.
Svědky není zvykem přerušovat.
Jsme tu, abychom to pochopili, ale já vidím,
že svědek nás zahlcuje velkými nesrovnalostmi.
Co se nesrovnalostí týče, vidím mnohem větší ve Schmittově výpovědi.
Řekl, že ze své motorky spadl
na rohu Rue Racine a Rue Monsieur-le-Prince.
Bylo by logické hledat zbraň na místě, kde spadl,
namísto toho, aby ji hledal tady.
A pak že nejsme v televizním pořadu.
- Řekněme, že Schmitt ztratil zbraň… - Praporčík Schmitt!
Řekněme, že praporčík Schmitt ztratil zbraň při pádu,
jak se nás snaží přesvědčit.
Pojďte se mnou. Promiňte.
- S dovolením. - Ale… Prosím.
Zavřete prosím ty dveře.
Shodneme se, že je nemožné, aby pan Bayzelon viděli cokoli venku.
Takže zbraň na chodníku…
Pojďte se mnou. Otevřete, prosím?
Promiňte. Mohu?
Promiňte.
Co to děláte?
Snažil jsem se zjistit, zda mohla zbraň skočit dovnitř budovy.
Ale jak sám vidíte, nejde to.
Jednoduše proto, že zbraň byla uvnitř.
Což dokazuje, že praporčík Schmitt byl uvnitř domu.
Vaše ctihodnosti, ani pád z motorky
neuvolnil zbraň praporčíka Schmitta.
Sám si představte, jakého násilí se na Malikovi dopustili.
Dobře, pane Bayzelone, dokončete svou demonstraci.
Jak jsem řekl, chtěl jsem jít zpět do bytu…
A kdy jste tu zbraň použil k zastrašení Giorgiho?
Děláte si legraci?
- Vezmeme-li v úvahu… - Přestaňte mě obviňovat.
Promiňte.
Vezmeme-li v úvahu výpověď Giorgiho,
verze pana Bayzelona přestane sedět.
Postavte ho naproti Giorgimu a uvidíte sami.
Dobře, pane Giorgi, pojďte sem.
Hledejte tu zbraň. Ukažte nám to.
Když jsem přišel, byl ke mně zády.
Otočil se a tou zbraní na mě mířil.
Bál jsem se, že mě zastřelí.
Okamžitě jsem ho odzbrojil…
A dost. To nemyslíte vážně?
Jak něco takového můžete říct? Lžete a moc dobře to víte.
- Vaše ctihodnosti… - Tohle je fraška.
Nehodlám se něčeho takového účastnit.
Promiňte. Děkuji.
- Proč za ním nikdo nejde? - Půjdu.
Pane Bayzelone, nesmíte přistoupit na jejich hru.
Je to ponižující.
Najděte náhradníka za pana Bayzelona!
Náhradníka?
Vy budete očitý svědek. Pane Giorgi, pokračujte.
Byl ke mně otočený zády.
Hned se otočil a tou zbraní na mě mířil.
Bál jsem se, že mě zastřelí, tak jsem ho vzal za ruku a odzbrojil ho.
Pak jsem se zbraní odešel.
Takže jste ho odzbrojil, aby pan Bayzelon…
Nevrátí se.
O ROK POZDĚJI
ŽÁDOST O SOCIÁLNÍ BYDLENÍ
Chcete jít…
Chceš zase žít s maminkou?
Ano?
Jedny klíče,
kreditní karta, občanský průkaz,
hodinky…
Bible, hřeben,
sedmdesát franků.
Tohle nepatří Malikovi.
Vše, co tu je, měl u sebe.
Podepište to tu, prosím.
POLICEJNÍ ŘEDITELSTVÍ GENERÁLNÍ INSPEKTORÁT
KAUZA OUSSEKINE
Jak se cítíš, mami?
Jsi ráda, že jedeme za Fatnou?
Jsem ráda, že jsem se svými dětmi.
Má hlad.
Už tam budeme.
Musím odříkat odpolední modlitbu.
Dobrý večer, dámy a pánové.
Jsme ve druhém kole prezidentských voleb.
Za méně než devět minut
uvidíte na svých obrazovkách, na svých televizích…
Tady. Uvidíš, že to není tak hrozné.
S Europe 1 a Paris March jsme připravili systém okamžitého sdílení informací…
Jsi v pohodě, mami?
Nechceš napít? Třeba džus?
Děkuji, dcero.
Nic nepotřebuji.
Aïcho, chovej se tu jako doma.
Díky, Jean-Louisi. To je moc milé.
…vysílání ve 20 evropských zemích.
Co tvůj přítel? Proč nepřijel?
Najednou se zajímáš?
Je ve službě kvůli volbám.
Koho jsi volil, Bene?
- Říkal jsem, abys mi říkala Amare. - Aha, dobře.
Ty to nevíš, viď? Proč jsme mu říkali Bene?
Dřív trávil každou chvíli v nočním klubu.
Tenkrát do mešity moc nechodil.
- No tak, můžeme se zasmát, ne? - Tomu se směješ jen ty.
Tak jo, Amare,
koho jsi volil?
Nevolil jsem. Ztratil jsem voličský průkaz.
- Dobrá výmluva. - Jaká výmluva?
- Teď to schytáš. - Nevolil jsem.
Ty jsi nevolil?
Víš, že to je důležité.
Mitterrandovo znovuzvolení je poslední šancí na soud.
My volili u nás ve škole.
Můžu potvrdit, že místní volí komunisty.
Ve druhém kole mezi Chichim a Tontonem nezbyl nikdo.
- Říkáš mu Chichi? - Přestaňte.
Mám vám připomenout, že za ním stojí Pasqua, Pandraud?
Už dva roky proti nim bojujeme.
- Dám ji spát. - Ne, ještě chvilku si ji tu nechám.
Podle tebe je Mitterrand lepší?
Vtipné, dřív jsi socialisty nemusel.
A dost. Stačilo.
Mitterrand přišel osobně vyjádřit soustrast mámě.
Nemusel to dělat, ale udělal to.
Ten cirkus před kamerami dole taky dělat nemusel.
Za vším vidíte cynismus.
To vy musíte přestat být naivní.
Zneužívá nás, mámu i Malika.
Pokud ho dnes zvolí, měl by nám poděkovat.
Otec říkal, že rodina by neměla probírat dvě témata:
politiku a náboženství.
Máte hlad? Pojďte ke stolu.
Že tě pořád baví někoho poučovat.
Jsme s mámou každý den.
Vždy jsem ji podporoval.
Díky Mohamedovi si Malik mohl dělat, co chtěl.
A ty taky.
Co jsi udělala ty? No? Co?
Dám ji spát.
Já?
Ty vážně vůbec netušíš, co jsem udělala.
Vážně teď budeš obhajovat Mohameda?
Už jdu.
Vždyť ho neustále pomlouváš za jeho zády.
Asi ti to náboženství vymazalo paměť.
Přestaň. Varuji tě, Sarah.
Mě poučovat nemusíš.
Když už jsme u toho rozporování, tak ty jsi pokrytec.
Žila jsi s policajtem.
Fatno, slyším divné zvuky zvenčí.
Neboj, mami. Jsme na venkově.
Tady je spousta divných zvuků. Pojď, jdeme jíst.
Alespoň jsem se za nic neschovávala, na rozdíl od jiných.
Aha, tak mi řekni, za co se schovávám?
Vidíš chyby na ostatních, kromě sebe.
A dost!
Chtěla jsem se tu dnes sejít kvůli mámě.
Vy nevidíte, co jí to způsobuje?
Nikdy jsem si nemyslela, že toho z lásky k dětem zvládnu tolik.
Netušila jsem, že je to možné.
Přijmout vás takové, jací jste…
a to, jak žijete.
Představovala jsem si to jinak…
Ale na tom nezáleží.
To je úděl matky.
Jste mé děti.
A já vás zbožňuji.
Pokud to zvládnu já,
proč to nezvládnete vy mezi sebou?
Proč?
Podívejte se, co jste jí udělali.
- Proč prostě… - Co to je?
- Co je? - Co se děje?
Kurva, hoří! Vidím oheň.
Ven. Všichni ven. Rychle!
- Ranio! - Rychle, všichni ven.
- Ranio! Hoří! - Všichni ven. Hoří!
- Rychle! - Běžte!
- Jean-Louisi! - Ven!
- Amare! - To nic, jsem tu.
- Viděli jste Jean-Louise? - Už jde.
Neboj, je tady.
Volal jsem hasiče.
To ne. Panebože. To snad není možné.
FRANCIE JE PRO FRANCOUZE
Pět, čtyři, tři, dva, jedna.
A tady máte obličej nového prezidenta Francie.
François Mitterrand byl znovu zvolen se ziskem 53,9 % hlasů.
- Pane. - Dobré ráno.
Pane Garaude.
Díky, že jste přišel.
Ani vás nevyzvu, abyste se posadil.
Pánové z levice se nesníží k tomu, aby seděli na stejných křeslech jako my.
Chtějí vše moderní. Prouvé, Perriand, Starck.
Nerozumím ničemu, co říkáte.
Socialistům není po chuti sedět v křeslech po Ludvíku XV.
Vadí to jejich svědomí.
Nenávidím je.
Ti nejhorší jsou z 16. obvodu.
Poučují vás o morálce,
ale za vše vděčí svým rodinám.
Budete nám chybět.
Ale no tak, nepřehánějte.
Co kauza Oussekine?
Když bude vládnout levice, nejspíš nás čeká soud.
Ano, a?
Nic víc nemají.
Celé je to na Kiejmanovi.
Kiejman…
Je vtipné, že o něm mluvíte.
Našel jsem poznámku o něm.
Poslouchejte.
„Plešatý, mírně shrbený muž, který má přísné tmavé oči.
Stylový právník, který si je nesnesitelně jistý sám sebou
a sžírá ho strach, že ho nikdo nemá rád.“
- Hezky napsáno. - To jsem nepsal já, ale Henri Nallet.
Socialista.
Dobrá zpráva, ne?
Poslouchejte, Garaude…
Považuji za důležité, abychom dál chránili policii.
Nechci vidět své muže v jámě lvové, jak s nimi zachází jako se zločinci.
Nebojte se. Neodsoudí je.
Nezaslouží si to, takže se to nestane.
Skvělé.
- Dobrý den. - Dobrý den.
Ben Amar a Sarah s vámi nepřišli?
Ne.
Posaďte se, Mohamede.
Chtěli jsme vám říct tu dobrou zprávu.
Dvě dobré zprávy. Mohu?
Vyhráli jsme spor proti Minute za pomluvu.
Musí vaší rodině zaplatit odškodné ve výši 60 tisíc franků.
Děkuji vám.
Škoda, že tu zprávu neslyší i vaši sourozenci.
Mohamede,
bude soud.
Ti dva policisté, kteří ho zabili, půjdou před soud.
A co ten třetí?
Proti němu bohužel nemáme důkazy.
Jediné, co víme jistě, je to, že se vrátil hledat zbraň.
Věřte mi, že i tohle je velký úspěch.
Nikdo nečekal, že je budou soudit za ublížení na zdraví a napadení.
Mohamede, tohle není vítězství. To ne.
Pro vaši rodinu je to první krok k uznání zvěrstva spáchaného na Malikovi.
Do soudu odpočívejte a sbírejte sílu pro svou rodinu.
Budete ji potřebovat.
Jak se máš?
Co se děje?
Co?
Chci se rozejít, Yanne.
- To nechápu. - Je konec.
Chci, aby sis sbalil své věci a odešel.
Cože? To je vtip?
Řekni mi, co jsem udělal?
Nic.
Neudělal jsi vůbec nic a to je ten problém.
Sarah…
Po smrti Malika jsi řekl, že u policie skončíš.
Že se ti tam nelíbí.
Díval ses mi do očí a slíbil mi to.
To není vůbec jednoduché.
- Najít si novou práci. - Ani jsi to nezkusil.
Jsi chytrý, můžeš dělat cokoli.
Pravdou je, že tě baví být policistou.
Ale já s policistou žít nemůžu. Už ne.
Takže si mám vybrat?
Ty, nebo má práce?
Ne.
Tohle je mé rozhodnutí.
Nech mi klíče ve schránce.
Sarah.
Nedělej to. Takhle ne.
Nedělej unáhlená rozhodnutí.
Věř mi, že není unáhlené.
Tohle nebyl vážný vztah.
Už od začátku to tak bylo.
Sarah, no tak. Sarah!
To nic není, miláčku.
Vidíš.
Nic to není.
Opatrně.
Přesně tak, holčičko moje.
Už to bude.
Skvěle.
21. ŘÍJNA 1978
Teď tu helmu.
„Schmitt, Garcia.“
Obušky.
„Schmitt, Garcia.“
PŘÍPAD: SCHMITT A GARCIA DŘEVĚNÉ OBUŠKY, 65 CM DLOUHÉ
Prosím vás! Otevřete!
Pane, prosím, otevřete. Prosím vás…
Otevřete…
Překlad titulků: Lucie Tatransky