EN NETFLIX-SERIE
Interessant.
Med lys med den bølgelængde
bør der være en synlig termisk stråling.
Energi stråler ud af stenen, men ikke i nogen form, jeg er stødt på.
Der er brug for prøver.
Fantastisk. Energien lader til at påvirke levende væsners mentale tilstand.
Testvæsnerne vil synes…
…klogere.
De har udviklet sig til en superorganisme.
De kan ikke længere genkende ueksponerede medlemmer af deres art
som andet end mad.
Nej.
Far, sikke et frygteligt tidspunkt at være væk på.
KAPITEL TRE
Du er så langsom!
Jeg fanger dig.
Hey!
Du er den!
Hvad er det?
Vi løber om kap.
Kan du se det?
Ved Morgenstjernen.
Jeg kan ikke lide det.
Hey! Kom tilbage!
Den pokkers larm vækker hele gaden.
Hans Excellence kan vel se værdien…
Kobberbarrerne var falske, og han var uforskammet over for min tjener.
Han skal straffes.
…fyldt med skurke og udskud.
Og jeg ser vagter der hver dag. Skohornet skal renses.
Imperiet må ikke besudles af dårligt politiarbejde.
Jeg vil tale med gardens kaptajn.
Din far ville allerede have…
Min far værdsætter din bekymring.
Det var alt for i dag.
Sherzi! Åh gud! Hvor er min kone?
Sherzi?
Jeg kræver at se hende.
Far?
Kejser Zal?
Gå væk.
Det er mig.
Det er Sherzi. Jeg er her. Kom og åbn døren.
Du er okay. Jeg er her.
Åh, Sherzi. Min kære kone. Jeg var så bekymret.
Kom og sid ned. Her, du må være sulten.
Hvad bekymrer dig?
Vores datter. Hun er ikke forberedt.
Mirana er stærkere, end du tror.
At indtage tronen kræver mere end styrke.
Man må tage beslutninger, som ingen andre tør tage.
Man må se, hvor andre er blinde. Trodse mørket alene.
Hun vil gøre alt for at gøre dig stolt.
Hver gang jeg ser på hende, ser jeg vores fiasko.
Kom ind!
Kaptajn. Jeg håber, det er vigtigt.
Ellers ville jeg ikke forstyrre, Deres Højhed.
Der er sket noget. En hændelse i Baglandet.
Der er brug for Dem i tronsalen.
Mirana?
Hvor blev din mor af?
Sherzi?
Fortæl os, præcis hvad du så.
Monstre.
Jeg overlevede med nød og næppe.
De må drage af sted. Brænd dem ud.
Der er mere, du ikke siger. Spyt ud.
Det var ikke kun, hvad jeg så.
Det var det, jeg kunne mærke.
Verden drejede rundt, og min sjæl balancerede på kanten af afgrunden.
Et rødt skær, der opsluger al lov og fornuft.
Jeg følte sandheden. Vi er ingenting.
Så du havde mareridt.
Undskyld hendes skepsis, men dine påstande er besynderlige.
De vil have beviser.
Beviset ligger i blodet.
Giv garden besked.
Jeg rider selv til Baglandet.
-Tre dages march for dette. -Rolig nu.
Hvor i helvede er alle henne?
Hvor kan de være?
Det er, som om de alle forsvandt på én gang i natten.
Deres Højhed.
Jeg frygtede, at De aldrig ville komme.
Flere problemer med Coriel'Tauvi?
Menes provinsguvernør i den Tindrende Ødemark
tænkte, hun måske kunne få penge fra vores grænseregioner.
Jeg viderebragte Deres fars indsigelser.
Jeg håber, du var høflig.
Det gik hedt for sig.
Tror De, Coriel'Tauvi står bag?
Nej.
Skyggens Fyrstedømme er normalt ikke så diskret.
Det er det samme hele vejen rundt.
Forladt ejendom. Tom stilhed.
Kunne du se noget ovenfra?
Ikke i denne tåge.
Vi marcherer i blinde midt om natten
ind i armene på en fjende, vi hverken kan identificere eller forstå?
Perfekt.
Fremad.
Holdt!
Ved Morgenstjernen. Hvad var hun?
Bliv, hvor I er.
Skjolde! Dan formation!
Landsbyboerne.
Det er dem allesammen.
De er alle…
-Brænd det ned. -Javel.
Husk.
Giv det lidt plads, Deres Højhed.
De så, hvad det gjorde ved dem.
Ja. Det er klogt, selvfølgelig.
Én forbandet sten gjorde alt det her.
Jeg bekymrer mig mere om et spørgsmål.
Hvad hvis der er flere?
Hvad hvis det kun er begyndelsen på noget andet?
Noget værre?
Prinsesse, jeg håber, at soldaterne, jeg lånte til tronen, har tjent Dem godt.
Det har de. Min far og imperiet takker dig.
Åh, din far.
Jeg har ikke set din far i mange sole.
Der er uendeligt meget, der kræver hans tid og energi.
Og kravene til Dem, prinsesse, hvad med dem?
Spyt ud. Du vil have noget.
Kun muligheden for at tjene tronen.
Jeg ser, hvor rastløs De er, prinsesse.
Gør mig til regent.
Måske kan jeg mindske kravene til jer begge.
Din venlighed værdsættes altid, Legatus.
Og tak igen for tropperne.
Deres Højhed.
Hun er mere slange end kvinde.
Mirana, du er tilbage.
Far, du lader til at have en god dag.
Dagene er altid gode under den urokkelige sol.
Men jeg må indrømme, at mørke tider rammer mig om natten.
Hvordan gik turen?
Jeg fandt noget.
Noget forfærdeligt og stærkt.
En sten, der lyste rødt.
-En sten? -Hvad er det?
En halvt husket drøm eller et mareridt, der kom til mig, mens du var væk.
Jeg så en rød sten i en grotte…
…i sneen.
Du var fortabt i dens sang.
Det var bare en drøm, Far.
Stol ikke på mig. Sæt ikke din lid til mig.
Selv fornuft føles som galskab nu.
Sig ikke det.
Døden kommer efter mig. Forbered dig på det.
Da du blev født, tilbød oraklet dig profetiens gave.
Han sagde, jeg ville vide det, når du skulle hente den.
Find ham. Tag stenen. Find dine svar.
Jeg vil ikke forlade dig igen.
Det skal du.
Bare husk,
at oraklet siger sandheder, der lyder som løgne,
og løgne, der skjuler sandheden.
Han forudså det her.
Eller måske forestillede jeg mig det bare.
Sherzi! Der er du. Syng med mig.
Naturligvis.
Kender du den lille stemme i dit hoved,
den, der blander sig, når du skal beslutte noget?
Den får mig altid til at tænke.
Er det den sande mig eller djævelen, der frister mig til at begå fejl?
Du tænker stadig på monstrene i landsbyen.
Nej, på oraklet.
Hvad hvis han fortæller mig ting, der ikke var sket,
hvis han havde tiet stille?
Skæbnen har altid virket som en løkke for mig.
Der er forudbestemmelse, og der er skæbne.
Forudbestemmelsen er for kujoner og fjolser.
Skæbnen er, hvad man gør den til.
Skæbnen.
Mirana, datter af Zal, solens prinsesse…
…kommet for at sige farvel.
Du må vide, hvorfor jeg er her.
Du ved ikke engang, hvorfor du er her,
for du er ikke ankommet endnu.
Det forstår jeg ikke.
Nej da. Ikke nu.
Ikke endnu.
Jeg laver noget te.
Under skyggen af den røde sten
vil De se, hvad der blænder Dem.
Kom ind, under skyggen.
De får Deres svar,
og De vil ønske, at De aldrig havde opsøgt dem.
Har jeg noget valg?
De er fri. De kan forlade mit tempel nu, hvis De vil.
Vi ved begge, at selvom det føles som en beslutning,
har Deres vej været bestemt, siden du så Dødsstenen.
Dødsstenen?
Husk.
Nu husker jeg det.
Jeg er ikke mig.
Ikke denne mig.
Skæbnens hvislen.
Han gjorde det. Fremmaneren gjorde det.
Nej. Det gjorde Skabelsens Søjler.
Han brugte dem og kollapsede alle virkeligheder sammen til én.
Den her.
Han gjorde uendelige sjæle tavse.
Men Deres stemme, en guds stemme gennemtrængte tomrummet.
Skabelsens Søjler?
Hvis de har lavet den, kan den gøres ugjort.
Det bliver vanskeligere, end De aner.
Deres guddommelighed er desværre undsluppet fra Dem.
Den kraft, De har, får De af Deres far og skæbnen.
Deres Stråleglans, den profeti, De kom efter. Jeg ville sige den.
Nej tak.
Jeg har hørt dine profetier før.
Månens djævel ville vende Selemenes lotusser mod hende
og varsle Menes tilbagevenden og ødelæggelsen af alting.
Den gik vist i opfyldelse.
Ja, den gik i opfyldelse.
Men sig mig, var det forudbestemmelsen eller skæbnen?
Tilgiv mig, at jeg lader Dem om at besvare det.
De vil rejse ind i mørket og redde det, De elsker,
ved at lade det, De har elsket, dø.
Genoprettelse kræver ødelæggelse,
Solens prinsesse, Månens prinsesse,
Prinsesse af Ingenting.
Marci?
Åh gud, Marci.
Lad mig se dig.
Oraklet sagde noget irriterende.
Jeg ville have skåret hans tunge af for længe siden.
Men den skiderik så mig altid komme.
Han var… uklar.
Hvorfor ligner De en, der lige har været til begravelse?
Det er ikke noget.
Det virker ikke sådan.
Har du nogensinde drømt, at en, du elsker, har gjort dig uret?
Du ved, de ikke gjorde noget, men stikket svien varer ved.
Jeg gjorde Dem uret i en drøm.
Du blev forurettet mere.
Min far har det ikke godt.
Jeg ved, du vil tage dig af ham og folket.
Prinsesse?
Jeg vender ikke tilbage til imperiet.
Hvor end du går, følger vi med.
Der, hvor jeg skal hen, ville garden, deres kaptajn
og Dræberen blive bemærket og være ganske uvelkomne.
De skal til Skyggelandet.
Jeg overlader Dem ikke til elvernes nåde.
Det kan du, og det gør du.
Bliv ved min fars side, begge to.
Stol hverken på Tihomir eller min onkel.
Det giver ingen mening.
Jeg prøver at gøre det godt igen.
Lina?
Du er bange for, at du kun kan ødelægge.
Jeg ved bedre.
Jeg er ikke af denne verden.
Jeg er ikke den Mirana, du voksede op med, elskede og tjente så uselvisk.
Du er ikke min Marci, men jeg har set dig…
…set hende…
Jøsses, det er…
Den Mirana, du kendte, troede ikke, der fandtes en større smerte
end at se sin far i øjnene og se en fremmed.
Men i den anden verden, den, jeg kommer fra…
Far havde ret. Jeg fejlede.
Jeg mistede dig. Jeg mistede alt.
Der er to veje foran mig.
Den første vej er at rette op på en uretfærdighed så pervers,
at jeg ikke forstår den til fulde.
Den anden vej er dette liv. Denne fremmedes liv.
Jeg føler mig fanget i en andens drøm.
Hvor er den?
Den er væk.
Hvordan kan den være væk?
Der er kun én måne.
Truslen er uden fortilfælde.
Stenene er faldet over hele verden, selv her i Nattesølvskoven.
Hvor de lander, følger kaos.
Hvor falder de fra?
Månen, Deres Højhed.
Vores måne smuldrer og regner ned over os.
Månen.
Så er det gaver fra Mene. Det må være hendes vilje.
Hvis det er gaver, er det sære og foruroligende gaver.
Ikke alle væsner, der udsættes for det, reduceres til en vrøvlende kannibal.
Nogle få, meget få, kan modstå de værste virkninger
og bliver synligt… mere magtfulde i stedet.
Blot en håndfuld af dem kan udgøre en trussel mod Den MørkeMånes Orden,
og vores frues evne til at opretholde fred i sit rige.
Helio-imperiet og Zals prætorianergarde
har allerede voldt problemer.
Siger du, at de problemer ville vokse?
Måske eksponentielt, Deres Højhed.
Jeg anmoder om audiens hos vores frue.
Hvis hun har en hensigt, vil jeg gerne forudsige det.
Umuligt.
Tilgiv min datter. Hun overreagerer normalt ikke.
Det er unødvendigt at forstyrre gudinden.
Stenene kan indsamles, deres virkning bevares.
Det sørger jeg personligt for.
Overreaktion?
Stenene kan være en kanal for et væsen,
hvis kraft kunne overgå enhver af guderne.
Sikke en konklusion.
Du delte den nok ikke med Altinget.
Selvfølgelig ikke.
Noget i den stil? De er ikke forberedte.
Korrekt.
Hvad er det, du…
Nogle mysterier bør forblive mysterier.
Det gælder for dem, ikke for mig.
Filomena, hør for en gangs skyld efter, hvad jeg siger.
Jeg lytter altid.
Lyt, og adlyd.
Dette er farligt. Dette er døden.
Overlad problemet til mig.
Stol på, at jeg ved bedst.
Fint.
Jeg er stolt af dig.
Du er det eneste, der betyder noget for mig. Stol også på det.
Du tager fejl, Far. Jeg lytter.
Jeg har bare aldrig været god til at adlyde.
Han sagde: "I aften skal vi spise! I aften skal vi drikke!
Landsbyen er reddet!"
For Bram!
Jeg vender tilbage med nye kopper til alle.
Bartender, en omgang til.
Det er godt at se, at visse ting ikke har forandret sig.
Undskyld. Hvad har ikke forandret sig?
Din forkærlighed for at snyde foran i køen inde på barer, Davion.
Naturligvis. Det er dig.
Det tog mig et øjeblik i det svage lys. Lad mig købe en drink til dig.
Din favorit er… noget stærkt.
Whisky, ikke? Vi havde en vild nat efter…
Jeg er ikke en af dine navnløse erobringer.
De har alle sammen navne, snuske.
Men jeg drikker, og min hukommelse er ikke, hvad den var.
Jeg kommer ikke for hverken at drikke eller dele seng med dig.
Jeg har brug for en drageridder.
Jeg har brug for dig.
Den larve, du har dræbt.
Jeg jager noget større.
Den røde djævel.
Ildens Fader.
Jeg jager Slyrak.
BASERET PÅ VIDEOSPILLET DOTA 2 FRA VALVE
Tekster af: Anne-Li Therese Wallmann