EN NETFLIX-SERIE
Interessant.
Med lys på denne bølgelengden
burde det gå an å observere termisk emanasjon.
Energi stråler fra steinen, men ikke på noen måte jeg har sett før.
Testing er nødvendig.
Utrolig. Energien påvirker tilsynelatende levende veseners mentale tilstand.
Det virker som om hvert individ har blitt…
…smartere.
De har utviklet seg spontant til en superorganisme.
De anerkjenner ikke lenger ueksponerte medlemmer av arten sin
som noe annet enn mat.
Nei.
Far, for et dårlig tidspunkt du er borte på.
KAPITTEL TRE
Du er så treg!
Jeg skal ta deg.
Hei!
Du har den!
Hva er det?
Førstemann dit.
Ser du det?
Ved Morgenstjernen…
Jeg liker det ikke.
Hei! Kom tilbake!
Den pokkers lyden vekker hele kvartalet.
Hans Eksellense ser vel verdien…
Kobberbarrene var falske, og han var frekk mot tjeneren min.
Han må straffes.
…fullt av skurker og avskum.
Og jeg ser vakter der daglig. Skohornet må ryddes opp i.
Imperiet må ikke svertes av dårlig politiarbeid.
Jeg skal snakke med kapteinen i garden.
Faren din hadde allerede…
Faren min setter pris på din bekymring.
Det er alt for i dag.
Sherzi! Herregud, vær så snill! Hvor er kona mi?
Sherzi?
Jeg forlanger å møte henne.
Far?
Keiser Zal?
Gå vekk.
Det er meg.
Det er Sherzi. Jeg er her. Kom igjen, åpne døren.
Det går bra. Jeg er her.
Å, Sherzi. Min kjære kone. Jeg har vært så bekymret.
Kom og sitt. Her, du må være sulten.
Hva plager deg?
Datteren vår. Hun er ikke forberedt.
Mirana er sterkere enn du vet.
Det kreves mer enn styrke for å overta tronen.
Man må ta avgjørelser som ingen andre har mot til å ta.
Man må se når andre er blinde. Og trosse mørket alene.
Hun vil gjøre alt hun kan for å gjøre deg stolt.
Hver gang jeg ser henne, ser jeg at vi har feilet.
Kom inn!
Kaptein. Jeg håper dette er viktig.
Ellers hadde jeg ikke forstyrret, Deres Høyhet.
Det har skjedd noe. En hendelse i innlandet.
De behøver deg i tronsalen.
Mirana?
Hvor ble det av moren din?
Sherzi?
Fortell oss nøyaktig hva du så.
Monstre.
Jeg slapp så vidt unna i live.
Du må dra. Brenn dem ut.
Det er mer du ikke sier. Ut med det.
Det var ikke bare det jeg så.
Det var det jeg følte, som ble dyttet gjennom skallen min.
Verden spant, og sjelen min vaklet på kanten av en avgrunn.
En rød glød som svelget all lov og fornuft.
Jeg følte sannheten. Vi er ingenting.
Så du hadde et mareritt.
Unnskyld tvilen hennes, men påstandene dine er merkelige.
Dere vil ha bevis.
Beviset er i blodet.
Varsle garden.
Jeg rir til innlandet selv.
-Tre dagers marsj for dette. -Rolig nå.
Hvor i helvete er alle?
Hvor kan de ha dratt?
Det er som om alle dro samtidig på natta.
Deres Høyhet.
Jeg var redd du aldri ville komme.
Mer trøbbel med Coriel'Tauvi?
Menes provinsguvernør i Scintillant-slettene
tenkte hun kunne samle tiende fra grenseområdene våre.
Jeg videreformidlet din fars innvendinger.
Jeg håper du var høflig.
Det ble opphetet.
Tror du Coriel'Tauvi er ansvarlig for dette?
Nei.
Shadow-herredømmet blir vanligvis ikke gitt så mye subtilitet.
Det er det samme rundt området.
Forlatt eiendom. Tom stillhet.
Kan du se noe ovenfra?
Ikke i denne tåken.
Så vi marsjerer i blinde midt på natten,
inn i armene på en motstander vi ikke kan identifisere og ikke forstår?
Perfekt.
Fremad.
Holdt!
Ved Morgenstjernen… Hva var hun?
Hold formasjonen.
Skjold! Lag rekker!
Landsbyboerne.
Det er alle sammen.
Alle er…
-Brenn det ned til grunnen. -Greit.
Husk.
Hold deg litt unna, Høyhet.
Du så hva det gjorde med dem.
Ja. Du er klok, selvfølgelig.
Én pokkers stein gjorde alt dette.
Et spørsmål gjør meg mer bekymret.
Hva om det er flere?
Hva om dette bare er begynnelsen på noe annet?
Noe verre?
Prinsesse, jeg håper soldatene jeg lånte tronen din tjente deg godt.
Det gjorde de. Faren min og Imperiet takker deg.
Å, faren din.
Jeg har ikke sett faren din på mange soler.
Kravene på hans tid og energi kan knapt overdrives.
Og kravene på deg, prinsesse?
Spytt ut. Du vil ha noe.
Bare muligheten til å tjene tronen.
Jeg ser hvor rastløs du er, prinsesse.
Utnevn meg til regent.
Kanskje jeg kan lette kravene på dere begge.
Din snille bekymring blir alltid verdsatt, Legatus.
Og takk igjen for troppene.
Deres Høyhet.
Hun er mer slange enn kvinne.
Mirana, du er tilbake.
Far, det virker som du har en god dag.
Dagene er alltid gode under vår utrettelige sol.
Men jeg må innrømme at mørke tider kommer til meg om natten.
Hvordan var turen?
Jeg støtte på noe.
Noe grusomt og mektig.
En stein som glødet karmosin.
-En stein? -Hva er det?
En halvt husket drøm eller et mareritt som kom til meg mens du var borte.
Jeg så en rød stein i en hule…
…i snøen.
Du var fortapt i dens sang.
Det var bare en drøm, far.
Ikke stol på meg. Ikke regn med meg.
Selv fornuften føles som galskap nå.
Ikke si det.
Døden kommer til meg. Forbered deg på det.
Da du ble født, ga orakelet deg en profeti i gave.
Jeg ville vite når tiden var inne for at du skulle hente den.
Finn ham. Ta steinen. Finn svarene dine.
Jeg vil ikke forlate deg igjen.
Det må du.
Bare husk,
Orakelet snakker sannheter som høres ut som løgner
og løgner som skjuler sannheten.
Han forutså dette.
Eller kanskje jeg bare innbilte meg det.
Sherzi! Der er du. Syng med meg.
Selvsagt.
Dere vet den stemmen i hodet,
den som blander seg når du skal ta en avgjørelse?
Den får meg alltid til å lure på
om det er den ekte meg eller djevelen som frister meg til å gjøre feil.
Du tenker fortsatt på monstrene i landsbyen.
Nei, Orakelet.
Hva om han forteller meg ting som ikke hadde skjedd
om han ikke hadde sagt det?
Skjebnen har alltid virket som en renneløkke for meg.
Det finnes to typer skjebne.
Den som er for feiginger og tåper.
Og den du selv skaper.
Skjebne.
Mirana, datter av Zal, Solens prinsesse…
…kommer for å ta farvel.
Du vet hvorfor jeg er her.
Ikke engang du vet hvorfor du er her,
for du har ikke ankommet ennå.
Jeg forstår ikke.
Selvfølgelig ikke. Ikke nå.
Ikke ennå.
Jeg lager litt te til deg.
Under skyggen av denne røde steinen
ser du hva som blender deg.
Kom inn, under skyggen.
Du vil få svar,
og du vil ønske at du aldri søkte dem.
Har jeg noe valg?
Du er fri. Du kan forlate tempelet mitt nå, som du vil.
Men begge vet at selv om det føles som en avgjørelse,
har veien din vært lagt siden øyeblikket du fikk se Grusteinen.
Grusteinen?
Husk.
Jeg husker det.
Jeg er ikke meg.
Ikke denne meg.
Skjebnens hvisken.
Han gjorde dette. Påkalleren gjorde dette.
Nei. Skapelsens søyler gjorde det.
Han brukte dem, og samlet alle virkeligheter til én.
Denne.
Han brakte uendelige sjeler til taushet.
Men din stemme, en gudestemme gjennomboret tomrommet.
Skapelsens søyler?
Hvis de lagde dette, kan det gjøres om.
Med større vanskeligheter enn du vet.
Jeg er redd din guddommelighet har forlatt deg.
Makten du har, er skjenket av din far og skjebnen.
Deres Praktfullhet, profetien du kom for. Jeg kan fortelle deg den.
Nei takk.
Jeg har hørt profetiene dine før.
Månedjevelen vendte Selemenes lotuser mot henne,
og varslet Menes tilbakekomst og ødeleggelsen av alt.
Det ser ut som det skjedde.
Ja, det skjedde.
Men si meg, hvilken type skjebne var det?
Tilgi meg at jeg overlater det spørsmålet til deg.
Du vil reise i mørket og redde det du elsker
ved å la det du elsket, dø.
Restaurering krever ødeleggelse,
Prinsesse over solen, Prinsesse over månen,
Prinsesse over intet.
Marci?
Herregud, Marci.
Få se på deg.
Orakelet sa noe avskyelig.
Jeg hadde tatt tungen hans for lenge siden.
Men jævelen ser når jeg er på vei.
Han var obskur.
Så hvorfor ser det ut som om du kommer fra en begravelse?
Det er ingenting.
Virker som mer enn ingenting.
Har du noen gang drømt at en du er glad i, har gjort deg urett?
Du vet de ikke har gjort noe, men det fortsetter å svi.
Jeg gjorde deg urett i en drøm.
Du har opplevd verre urett.
Faren min er ikke frisk.
Jeg vet at du vil ta deg av ham og folket.
Prinsesse?
Jeg returnerer ikke til Imperiet.
Vi følger deg hvor enn du drar.
Dit jeg skal nå, vil garden, kapteinen
og Slakteren bli lagt merke til, og være svært uvelkommen.
Du er på vei til Shadowlands.
Jeg lar deg ikke reise alene til alvenes ømme nåde.
Du kan det, og du skal det.
Vær så snill. Bli ved min fars side, begge to.
Ikke stol på Tihomir, og ikke stol på onkelen min.
Det gir ingen mening.
Stol på at jeg prøver å ordne opp i ting.
Lina.
Du er redd for at du bare er i stand til ødeleggelse.
Jeg vet bedre.
Jeg er ikke fra denne verdenen.
Jeg er ikke den Mirana du vokste opp med, elsket og tjente så uselvisk.
Du er ikke min Marci, men jeg så på deg…
…så på henne…
Herregud, det…
Den Mirana du kjente trodde det ikke fantes større smerte
enn å se inn i farens øyne og se på en fremmed.
Men i den andre verdenen, den jeg kommer fra,
hadde far rett. Jeg mislyktes.
Jeg mistet deg. Jeg mistet alt.
Jeg har to stier foran meg.
Langs den første kan jeg rette opp i en feil som er så pervers
at jeg ikke helt klarer å forstå den.
Langs den andre ligger dette livet. En fremmeds liv.
Jeg føler meg fanget i en annens drøm.
Hvor er den?
Den er borte.
Hvordan kan den være borte?
Det er bare én måne.
Trusselen er uten sidestykke.
Steinene har falt over hele verden, selv her i Nattsølvskogen.
Kaos følger hvor enn de lander.
Og hvor faller de fra?
Månen, Høyhet.
Månen vår smuldrer opp og regner dem ned over oss.
Månen.
Da er det gaver fra Mene. Dette må være hennes vilje.
Hvis de er gaver, er de rare og plagsomme gaver.
Ikke alle skapninger som blir eksponert blir redusert til en snerrende kannibal.
Veldig få synes å kunne motstå de verste virkningene,
men blir synlig styrket istedenfor.
Bare noen få slike skapninger kan være en trussel mot Dark Moon-ordenen
og vår frues evne til å opprettholde fred i sitt herredømme.
Helio-imperiet og Zals Pretorianer-garde
har allerede vært et problem.
Sier du at de problemene vil vokse?
Muligvis eksponentielt, Høyhet.
Jeg vil be om en audiens med vår frue.
Hvis hun har et formål, vil jeg gjerne finne ut av det.
Umulig.
Tilgi datteren min. Hun pleier ikke å overreagere.
Det er unødvendig å forstyrre gudinnen.
Steinene kan hentes inn og effektene begrenses.
Det skal jeg personlig sørge for.
Overreagere?
Disse steinene kan være kanalen for et vesen
hvis makt kan overgå enhver gud.
Litt av en konklusjon.
Du har vel neppe delt den med Alltinget.
Selvfølgelig har jeg ikke gjort det.
Noe sånt? De er ikke klare.
Korrekt.
Hva er det du…
Noen mysterier burde forbli mysterier.
Det gjelder dem, ikke meg.
Filomena, hør etter når jeg sier noe, for en gangs skyld.
Jeg hører alltid etter.
Hør etter og adlyd.
Dette er farlig. Dette er døden.
Overlat dette problemet til meg.
Stol på at jeg vet best.
Greit.
Jeg er stolt av deg.
Bare du er viktig for meg. Stol på det også.
Du tar feil, far. Jeg hører etter.
Men jeg har aldri vært god på å adlyde.
Han sa: "I kveld spiser vi! I kveld drikker vi!
Landsbyen er reddet!"
For Bram!
Jeg kommer tilbake med påfyll til alle.
Bartender, en runde til.
Det er godt å se at enkelte ting ikke har endret seg.
Beklager. Hva har ikke endret seg?
At du liker å snike i køen på barer, Davion.
Selvsagt. Det er deg.
Det tok litt tid i dette svake lyset. La meg spandere en drink.
Det du liker best er… Noe sterkt.
Whisky, ikke sant? Kvelden gikk vilt for seg…
Jeg er ikke en av dine navnløse erobringer.
De har alle navn, min skjønne.
Men jeg har drukket, og hukommelsen er ikke som den var…
Jeg er ikke her for å dele drikke eller seng.
Jeg trenger en drageridder.
Jeg trenger deg.
Denne smådragen du har drept.
Jeg jakter på noe større.
Karmosin-djevelen.
Ildfaren.
Jeg jakter på Slyrak.
BASERT PÅ VIDEOSPILLET DOTA 2 FRA VALVE
Tekst: Tina Schultz