EN NETFLIX-SERIE
Intressant.
Med ljus på den här våglängden
borde det finnas observerbar termisk utstrålning.
Energin strålar ut från stenen, men inte i någon form jag stött på.
Det krävs tester för detta.
Fantastiskt. Energin verkar påverka de levandes mentala tillstånd.
Försökspersonerna verkar bli…
smartare.
De har spontant utvecklats till en superorganism.
De verkar inte längre tycka att obestrålade medlemmar av egen art
är nåt annat än mat.
Nej.
Far, vilken hemsk tid för dig att vara borta.
Kapitel 3
Du är så långsam!
Jag ska fånga dig.
Hallå!
Kull!
Vad är det?
Försten dit.
Ser du det?
Vid Gryningsstjärnan.
Jag gillar det inte.
Hallå! Kom tillbaka!
Det jäkla oljudet väcker hela kvarteret.
Hans Excellens ser säkert värdet…
Koppartackorna var förfalskade och han var oförskämd mot min tjänare.
Han måste straffas.
…fylld med skurkar och avskum.
Jag ser vakter där varje dag. Skohornet måste rensas ut.
Imperiet får inte besudlas av dåligt polisarbete.
Jag ska tala med vaktchefen.
Din far hade redan gjort det…
Min far uppskattar din omtanke.
Det var allt för idag.
Sherzi! Gudar, snälla! Var är min fru?
Sherzi?
Jag kräver att få träffa henne.
Far?
Kejsare Zal?
Försvinn.
Det är jag.
Det är Sherzi. Jag är här. Öppna dörren.
Du är okej. Jag är här.
Åh, Sherzi. Min kära fru. Jag har varit så orolig.
Sätt dig. Här, du måste vara hungrig.
Vad oroar du dig för?
Vår dotter. Hon är inte förberedd.
Mirana är starkare än du tror.
Att inta tronen handlar om mer än styrka.
Att fatta beslut som ingen annan vågar fatta.
Att se där andra är blinda. Att trotsa mörkret ensam.
Hon kommer att göra allt hon kan för att göra dig stolt.
Varje gång jag ser på henne ser jag vårt misslyckande.
Kom in!
Kapten. Jag hoppas att det är viktigt.
Annars hade jag inte trängt mig på, Ers höghet.
Något har hänt, en incident i inlandet.
Du behövs i tronsalen.
Mirana?
Vart tog din mamma vägen?
Sherzi?
Berätta exakt vad du såg.
Monster.
Jag kunde knappt ta mig därifrån levande.
Du måste åka dit och bränna dem.
Du berättar inte allt. Ut med språket.
Det är inte bara vad jag såg.
Jag kände ett tryck i huvudet.
Världen snurrade och min själ vacklade på kanten av en avgrund.
Ett rött sken som slukade all moral och allt förnuft.
Jag kände sanningen. Vi är ingenting.
Så du hade en mardröm.
Ursäkta henne, dina påståenden är märkliga.
Ni vill ha bevis.
Beviset finns i blodet.
Larma vakten.
Jag rider till inlandet själv.
-Tre dagars färd för det. -Lugn.
Var i de sju helvetena är alla?
Vart kan de ha tagit vägen?
Det är som om alla gav sig av samtidigt under natten.
Ers höghet.
Jag var orolig över att du aldrig skulle komma hit.
Är det mer problem med Coriel'Tauvi?
Menes provinsguvernör i ödemarkerna
ville samla in skatt från våra gränsområden.
Jag framförde din fars invändningar.
Jag hoppas att du var artig.
Det hettade till.
Tror du att Coriel'Tauvi ligger bakom?
Nej.
Skuggornas ledare brukar inte uttrycka sig så subtilt.
Det är likadant i omgivningarna.
Övergiven egendom. Tom tystnad.
Såg du nåt uppifrån?
Inte genom dimman.
Så vi marscherar i blindo, mitt i natten,
i armarna på en fiende vi inte kan identifiera eller förstå?
Perfekt.
Framåt då.
Stanna!
Vid Gryningsstjärnan. Vad var hon?
Håll stadigt.
Sköldar! Bilda led!
Byborna.
Det är allihop.
De är alla…
-Bränn ner det. -Klart.
Kom ihåg.
Lämna plats, Ers höghet.
Du såg vad det gjorde med dem.
Ja. Du är klok, förstås.
En jäkla sten gjorde allt det här.
En fråga oroar mig mer.
Tänk om det finns fler?
Tänk om det här bara är början på nåt annat?
Nåt värre?
Prinsessa, jag hoppas soldaterna som jag lånade ut har tjänat dig väl.
Det har de. Min far och imperiet tackar dig.
Åh, din far.
Jag har inte sett din far på många solar.
Kraven på hans tid och hans energi går knappt att mäta.
Och kraven på dig, prinsessa?
Säg det. Du vill ha nåt.
Bara möjligheten att tjäna tronen.
Jag ser hur rastlös du är, prinsessa.
Utse mig till regent.
Jag kanske kan underlätta de krav som ställs på er.
Din omtanke uppskattas alltid, legat.
Och tack igen för trupperna.
Ers höghet.
Hon är mer orm än kvinna.
Mirana, du har återvänt.
Far, du verkar ha en bra dag.
Dagarna är alltid bra under vår outtröttliga sol.
Men det känns svårt på nätterna.
Hur var din resa?
Jag råkade ut för nåt.
Något hemskt och kraftfullt.
En mörkröd, glödande sten.
-En sten? -Vad är det?
En halvt ihågkommen dröm eller mardröm som kom till mig medan du var borta.
Jag såg en röd sten, i en grotta…
i snön.
Du förlorade dig i dess sång.
Det var bara en dröm, far.
Lita inte på mig. Förlita dig inte på mig.
Till och med sunt förnuft verkar galet nu.
Säg inte så.
Döden kommer efter mig. Förbered dig på det.
När du föddes erbjöd oraklet dig en profetisk gåva.
Han sa att jag skulle veta när det var dags för dig att hämta den.
Hitta honom. Ta stenen. Hitta dina svar.
Jag vill inte lämna dig igen.
Du måste.
Kom bara ihåg,
att oraklet säger sanningar som låter som lögner
och lögner som döljer sanningen.
Han förutsåg det här.
Eller så inbillade jag mig det bara.
Sherzi! Där är du. Sjung med mig.
Självklart.
Du vet den lilla rösten i ditt huvud,
den som lägger sig i när du försöker besluta nåt?
Den får mig alltid att undra,
är det mitt sanna jag eller djävulen som frestar mig att göra fel?
Du tänker fortfarande på monstren i byn.
Nej, på oraklet.
Tänk om han säger saker som inte hade slagit in
om han inte sagt nåt?
Ödet har alltid varit en snara för mig.
Det finns olika öden.
Ett öde är för fegisar och dårar.
Ett öde är det man gör det till.
Ödet.
Zals dotter Mirana, solens prinsessa,
kom för att ta farväl.
Du måste veta varför jag är här.
Inte ens du vet varför du är här,
för du har inte kommit hit än.
Jag förstår inte.
Självklart inte. Inte nu.
Inte än.
Jag gör lite te.
I skuggan av den här röda stenen
får du se vad som förblindar dig.
Kom in, under skuggan.
Du kommer att få dina svar
och du kommer att önska att du aldrig sökt dem.
Har jag nåt val?
Du är fri. Du kan lämna mitt tempel nu, som du vill.
Men vi vet båda två att även om det känns som ett beslut,
har din väg varit utstakad sen du såg Direstone.
Direstone?
Kom ihåg.
Jag minns.
Jag är inte mig själv.
Inte detta jag.
Ödets väsande.
Han gjorde det här. Åkallaren gjorde det.
Nej. Skapelsens pelare gjorde det.
Han använde dem och slog ihop alla verkligheter till en.
Denna.
Han tystade otaliga själar.
Men din röst, en guds röst, trängde igenom tomrummet.
Skapelsens pelare?
Om de gjorde det kan det göras ogjort.
Med större svårigheter än du anar.
Jag är rädd att du tappat din gudomlighet.
Den makt du har säkerställs av din far och ditt öde.
Ers strålande höghet, jag ska uttala den profetia ni söker.
Nej, tack.
Jag har hört dina profetior förut.
Månens djävul skulle vända Selemenes lotusblommor mot henne,
vilket förebåder Menes återkomst och förstörelsen av allt.
Så blev det, verkar det som.
Ja, det försannades.
Men vilket öde var det?
Du får ursäkta om jag lämnar den frågan till dig.
Du ska resa in i mörkret och rädda det du älskar
genom att låta det du har älskat dö.
Återuppbyggnad kräver förstörelse,
solens prinsessa, månens prinsessa,
prinsessan av ingenting.
Marci?
Herregud, Marci.
Får jag se på dig.
Oraklet sa något motbjudande.
Jag borde skiljt honom från hans tunga för länge sen.
Men den jäveln såg mig alltid komma.
Han var… obskyr.
Varför ser du ut som om du var på begravning nyss?
Det är inget.
Det verkar vara mer än inget.
Har du nånsin haft en dröm där nån du älskar behandlat dig illa?
Man vet att de inte gjort nåt, men känslan hänger kvar.
Jag behandlade dig illa i en dröm.
Du blev allvarligt illa behandlad.
Min far är inte frisk.
Jag vet att du tar hand om honom och folket.
Prinsessan?
Jag återvänder inte till Imperiet.
Vi följer dig dit du går.
Dit jag går skulle vakten, deras kapten,
slaktaren märkas och vara ovälkommen.
Du ska till Skuggornas land.
Jag lämnar dig inte ensam i alvernas nåd.
Ni kan och ska
stanna vid min fars sida, båda två.
Lita inte på Tihomir och inte på min farbror.
Jag förstår inte.
Jag försöker ställa allt till rätta.
Lina.
Du oroar dig över att bara vara kapabel till förstörelse.
Jag vet bättre.
Jag tillhör inte världen.
Jag är inte den Mirana du växte upp med, den du älskade och tjänade så osjälviskt.
Och du är inte min Marci, men jag såg dig…
såg henne…
Gudar, det är…
Den Mirana du kände trodde inte att det fanns nån större smärta
än att inte känna igen sin far.
Men i den andra världen, där jag kommer ifrån,
hade far rätt. Jag misslyckades.
Jag förlorade dig. Jag förlorade allt.
Det finns två vägar framför mig.
Längs den första ska ett fel korrigeras, så vidrigt
att jag inte kan förstå det helt.
Längs den andra vägen finns det här livet. Denna främlings liv.
Jag känner mig fångad i nån annans dröm.
Var är den?
Den är borta.
Hur kan den vara borta?
Det finns bara en måne.
Hotet saknar motstycke.
Stenarna har fallit över hela världen, även här i Nattsilverskogen.
Där de landar blir det kaos.
Var kommer de ifrån?
Månen, Ers höghet.
Vår måne faller sönder och det regnar ner på oss.
Månen.
Då är de gåvor från Mene. Det måste vara hennes vilja.
Om de är gåvor, så är de konstiga och besvärande.
Alla varelser som utsätts för detta blir inte kannibaler.
Några få, väldigt få, verkar kunna motstå de värsta effekterna
och blir markant… starkare istället.
Bara en handfull varelser kan utgöra ett hot mot Mörka månens sällskap
och vår gudinnas förmåga att upprätthålla fred i sitt rike.
Helioimperiet och Zals Pretorisk vakt
har redan haft problem.
Menar du att de problemen kan växa?
Kanske exponentiellt, Ers höghet.
Jag begär audiens hos gudinnan.
Om hon har ett syfte, vill jag veta det.
Omöjligt.
Förlåt min dotter. Hon brukar inte överreagera.
Att störa gudinnan är onödigt.
Stenarna kan samlas in och effekten inneslutas.
Det ska jag personligen se till.
Överreagera?
De här stenarna kan vara en kanal för ett väsen
vars kraft överträffar alla gudars.
Vilken slutsats.
Du nämnde väl inte det för Alltinget.
Självklart inte.
Nåt sånt? De är inte förberedda.
Det stämmer.
Vad tänker du…
Vissa mysterier bör förbli mysterier.
Det gäller dem, inte mig.
Filomena, lyssna på mig för en gångs skull.
Jag lyssnar alltid.
Lyssna och lyd.
Detta är farligt. Det är döden.
Jag tar hand om det.
Lita på att jag vet bäst.
Okej.
Jag är stolt över dig.
Du är det enda som betyder nåt för mig. Det kan du lita på.
Du har fel, far. Jag lyssnar.
Jag har aldrig varit bra på att lyda.
Han sa: "Ikväll äter vi middag! Ikväll dricker vi!
Byn är räddad!"
För Bram!
Jag kommer tillbaka med nya muggar till alla.
Bartender, en runda till.
Skönt att se att vissa saker inte har förändrats.
Förlåt. Vad har inte förändrats?
Att du gillar att gå före i barkön, Davion.
Självklart. Det är du.
Det tog en stund i det svaga ljuset. Du ska få nåt att dricka.
Din favorit är… nåt starkt.
Whisky, va? Vi hade en vild kväll efter…
Jag är inte en av dina namnlösa erövringar.
Alla har namn, raring.
Men jag är full, och mitt minne är inte vad det var när…
Jag är inte här för att dricka med dig eller dela säng.
Jag behöver en drakriddare.
Jag behöver dig.
Denna wyrmling har du dräpt.
Jag jagar nåt större.
Den mörkröda djävulen.
Eldens fader.
Jag jagar Slyrak.
BASERAT PÅ VALVES TV-SPEL DOTA 2
Undertexter: Daniel Rehnfeldt