A NETFLIX SOROZATA
Egy alvó sárkány, egy aktív vulkán és egy gazdag, őrült nőszemély.
Biztos minden rendben lesz.
Hát itt vagy!
Vissza!
EPIZÓD CÍM
Köszönöm, Nyuszi.
Nem javul az állapota.
Évszázadok kutatásainak és vizsgálatainak anyaga gyűlt össze ebben a toronyban,
de a lényekről nem írnak.
Még csak nem is utalnak rá.
Nincs értelme. Nincs itt semmi.
Gyere le! Kreatív megoldás kell.
Bocsáss meg, papa!
Bocsáss meg, amiért behatolok az elmédbe!
Úgy kell látnom őket, ahogy te magad láttad.
Tudnom kell, amit te tudsz.
Nem foglak elveszíteni. Történjen bármi.
Cochi!
Csak az apám tud távol tartani a gondolataitól.
Csak miatta ilyen lehetetlen ez az egész.
Makacs ember.
Anyám, úgy hiányzol ma. Persze mindig, de ma különösen.
Mindketten tudjuk, hogy a hercegnő tud vigyázni magára,
de bármi is van bent, nem engedhetem, hogy felébressze.
És most, ha megbocsátasz.
Ha igaza van az Eldwurmmal kapcsolatban, akkor már az is őrültség, hogy bement…
A fenébe!
Te jó ég! Elég!
Elpusztít mindent száz mérföldön belül.
Addig eszik és eszik, míg meg nem tölti a hasát,
és senki sem tehet ellene semmit.
Kérlek, hadd beszéljek vele!
Mehetünk együtt, rendben?
Egy gyors megbeszélés százak életét mentheti meg.
Remek.
Hallottad ezt?
Várj! Megnézem, mi ez.
Parázssárkányok előttünk!
Szeretnéd elintézni őket, amíg várok?
Csak egy perc.
Sajnálom.
Nem hagyhatom, hogy ti ketten idebent szaladgáljatok.
Ígérem, csak beszélni akarok vele.
Úrnőnket továbbra is támadják, megmérgezik az elméjét, darabokra tépik.
Az ellenségeink elpusztítanák őt, és minket is.
A Napbirodalom agressziója választ követel.
A Napbirodalom!
Hozzád és apádhoz fordulunk segítségért!
Ne!
Ez pont az, amiről hetekkel ezelőtt beszéltem.
Amire korábban figyelmeztettem.
A pánik keltette erőszak senkinek sem használ.
Pánik? Ez Mene úrnőnk akarata!
Akkor Mene úrnőnk téved!
Nem helyénvaló megkérdőjeleznünk az úrnő akaratát ilyen kérdésekben.
Megkérdőjelezni az úrnő akaratát?
Igen, felség. Részedről valóban nem helyénvaló.
Bocsáss meg!
Az az én dolgom.
Elbocsátottalak, gyermekem.
A háború hibás döntés.
A téged ért támadások a Hold belsejéből érkeznek.
A Napbirodalom nem lehet felelős ezért!
Belülről? Az lehetetlen.
Olyan lényekkel találkoztam ott, melyek ereje meghaladja apámét.
Meghaladja a Naptrónét és a tiédet is.
Még mindig látsz szellemeket?
Néha tisztábban mint másokat.
Nincsenek véletlenek, Istennő.
A szellemek emlékek kivetülései,
vagy saját magad vagy valaki más meghatározó emlékeit látod.
Ha megtaláljuk a forrást, minden rejtélyt megoldhatunk.
Ebben nem lehetsz biztos.
Nem, de ha rájönnénk, hogy tévedtem, már többet tudnánk, mint most.
Apám gyógyító álomban fekszik, melyből félek, nem ébred fel.
Az elméjében fontos tudás van, amit nem tudok kinyerni.
Hiszem, hogy az a kulcs az ő és a te bajod megoldásához.
Apám elméjében nem kutathatok, de a tiédben igen.
Kérlek! Mindkettőtöket megmenthetlek.
Nem akarom, hogy kísértsenek.
Elég a játékból!
Én nem játszom.
Változtatok a szabályokon.
Bassza meg!
Felébresztett a vak!
Dögölj meg, rohadt szörnyeteg!
Ne!
Állj!
Hagyd abba! Kérlek!
Sajnálom.
A gondolat, az emlék, olyan, mint egy folyó.
A saját útján hömpölyög. Könnyű megfulladni, vagy elveszni benne.
Az áramlatot nem irányíthatom, de megválaszthatom, hol lépek bele.
És az emlékeim szólni fognak hozzád?
Mintha én lennék te. Úgy fogok megjelenni, ahogy magadat elképzeled.
A világ pedig úgy, ahogy megtapasztaltad. Az emberek, ahogy emlékszel rájuk,
nem gépekként, hanem úgy, ahogyan éltek.
Igaziként. És a fájdalom? Az lesz a legvalódibb.
Legapróbb gondolataid is kiszámíthatatlan és veszélyes módon
kötnek össze a fizikai valósággal.
Árthatsz nekem, vagy még rosszabb.
Nem kis dolog, megismerni az istened elméjét.
Nem kis dolog.
Dyfed, Adara, Idwal. Rájuk gondoltál először és leggyakrabban.
Ezek a nevek valahogy kapcsolódnak a legutóbbi élményeidhez.
Gondolj rájuk! Képzeld el a szellemeket, és engedj be!
Ott fogok belépni a folyóba.
Ne feledd, veled vagyok!
Ha eltévednél, kövesd a holdat.
Ha fuldokulni kezdesz, hazakísérlek.
Ez kellemetlen volt.
Két hold, az egyik törött, instabil konfiguráció,
de belülről tört el.
És ezek a csillagok. A csillagok nem változtak.
Az állásukból ítélve pár héttel mentem vissza a múltba, ami lehetetlen.
Mene szentélye sötét.
Fymryn! Hát itt vagy!
Azt hittük, már elmentél.
Aztán megtaláltam ezeket.
Nehogy itt hagyd az után,
hogy olyan nehezen elloptad őket Selemene-től.
Selemene? Az istennő virágai?
Folyton erre emlékeztetsz minket.
Gyere! Adara és Idwal már várnak. Idwal sütött pitét.
Várj! Mindig két hold volt? Mikor tört el a nagyobbik?
Hogyan?
Azt hiszem, túl közelről szagoltad a virágokat.
Elég jól vagy az utazáshoz?
Attól függ, hová megyünk.
Mene fényére, kislány. Ez a te terved.
A Csúcstörött-hegység.
A torony.
Az otthonunk.
Inkább egy sír.
Nagy. Nagyobb, mint amilyennek látszik.
Olyan üres. Olyan sötét.
- Nem látok varázslót. - Sosincs messzire.
Újabb hihetetlen emlékek.
Nincsenek véletlenek.
Az istennő vezet valahová, de…
Várjunk! A könyvtár.
Látni akarok mindent a holdakról! Könyveket, értekezéseket, rajzokat.
Most nem én vagyok én.
Nincs varázslat. Könnyű elfelejteni.
És minden ugyanúgy néz ki. Mi változott?
Az a virág.
Az a könyv.
Az Arkronikusz. Mi vagy te?
„A Veszett Hold nem csak holt szikla volt. Sokkal inkább börtön.”
Hogy találtad meg a tornyomat?
Meglehetősen váratlanul, hidd el!
Ezt a tornyot ezer éve nem találta meg senki,
és te csak úgy rábukkantál?
- Ezer éve? Ez nem… - Nem válaszoltál a kérdésemre.
Nem kérdeztél semmit.
Kijelentettél valamit, majd úgy tettél, mintha kérdés lenne.
Szörnyű szokás.
Ügyesen tereled másra a szót.
Ki vagy te?
Fymryn Coedwigből, úgy tűnik.
Elloptam ezeket a lótuszokat, de segítened kell.
A hold, a törött hold és a benne lévő lények.
Láttam, hallottam, éreztem őket és a bennük raboskodó teremtményt.
Biztosan tudod, mik azok, és hogy miként lehet megfékezni őket.
Ismerem ezt a tekintetet. Feltűnően üres. Újabb bájos szokás.
Figyelj rám!
Őrületbe kergetik az Istennőt. Belülről pusztítják el.
Te nem vagy coedwen.
Egyszerűbb lenne, ha beszélhetnék Filoménával.
Bárki is vagy, súlyos hibát követtél el azzal, hogy kimondtad a nevét.
Melyik nevet? Filo…
Filoména!
Nyuszi!
Csendes vagy. Te nem élsz.
Ez olyan furcsa, Nyuszi.
Emlékeknek tűnnek, de annyi minden megváltozott.
Semmi sem stimmel. Két hold, sötét szentélyek, anya lótuszai.
És ez a Fymryn?
Talán úrnőnk ilyennek képzeli magát,
de mi okból?
Ki ő?
Te vagy a tolvaj.
Az, aki ellopta a lótuszaimat.
- Anya? - Anyám?
Furcsán beszélsz az istennőddel.
- Te? Nem te vagy az istennő. - Talán igazad van.
Hisz azért jöttél, hogy megölj engem.
Micsoda? Nem azért…
Azt hitted, nem tudom? Azt hitted, nem készültem rá?
Kérlek! Én ezt nem értem.
A lányom minden éjjel kiöntötte nekem a szeretetét.
Minden éjjel azért imádkozott, hogy visszatérjek.
A lányod? Hol van a lányod? Hol van Filoména?
- Kérdezd meg tőle, ha odaértél! - Nem!
Nem imádság volt.
Látlak. Ismerlek. Filoména!
Van egy kérdésed,
de nem az, ami útra indított.
A valódi kérdésed elvezetett hozzám és hozzá.
Ilyen nyilvánvaló manipulációval nem törheted meg az akaratomat.
Ő az istennő.
Az újjászületett Mene.
Mi folyik itt? Mit művelsz vele?
Nem ez a valódi kérdésed.
Istennő, harcolj! Végezz vele!
Mindent elpusztít, hogy kiszabadulhasson,
és a saját képére formálja az univerzumot.
Átformálja az univerzumot? Persze.
Nem a tények voltak ellentmondásosak, a tudásom volt hiányos.
Ezek emlékek, csak egy másik univerzumból való emlékek.
Egy másik élet.
Melyik univerzum lehet? Kinek az élete?
Fymryné. Fymryn Mene, csak nem Meném.
Elméletek mögé bújsz, akárcsak ő.
Nem mersz rákérdezni a miértre. Félsz az igazságtól.
Ez az egész miattad van.
Te vagy az oka. Miattad történik.
Minden kérdésre ugyanaz a válasz.
És most itt vagy, sodródsz a folyó vége felé.
Egyedül a tengeren.
Meghaltam, ugye?
Ebben a világban, ebben az üres, visszhangzó világban halott vagyok.
Szegény lány! Hogy szenvedtél!
Hogy cserben hagyott. Nem tudott megmenteni, és ez tönkretette.
Mit akarsz tőlem?
Azt akarom, amit te.
Értelmet akarok adni az univerzumnak.
Nem. Nem, én megtanultam, amit itt lehet.
Igazam volt. És tévedtem.
Az istennő azt mondta, nézzek a Holdra, és majd hazavezet.
Itt Fymryn vagyok.
Fymryn Mene, így hát magamra nézek.
A Hold vagyok.
Istennő! Istennő, te…
Tudom, ki vagyok.
Vigyél az apádhoz!
Ne aggódj! Segíteni jöttem.
Kaden? Mi a…
Istenek!
Menj! Figyelmeztesd Sárkányvárat!
Te fogod figyelmeztetni őket!
Davion! Vissza kellett volna mennem.
Tévedtem. Az élőknek szükségük volt rám.
És neki is.
Tudod a nevem?
A kardomat, az életemet…
Nem. Nem tehetem.
Sárkányvárért!
Látlak, kisegér.
Az egér, ki az égről álmodott.
Egy szem, amely nem lát.
Vagy talán túl sokat is látott.
Tűz atyja, emlékszel a korábbi világra?
Egy elfeledett álom, egy suttogás.
A hold ördöge megölte a testvéreidet.
Arra használta őket, hogy elpusztítsa az én világomat, a mi világunkat.
De süt a nap, és a Vihar zeng.
Szükségem van az útmutatásodra. Mondd meg, mit tegyek!
Semmit.
Semmit?
Nincs mit tenni, nem lehet semmissé tenni.
Az anyagi illúzió, amihez ragaszkodsz, nem volt valódibb, mint ez.
Nem értem.
Az én világom elveszett, elpusztult.
Ti egerek annyira aggódtok azért, ami a tiétek.
Mégis elnéztek felette.
Itt vagy. Életben vagy.
Békélj meg, vagy válaszd az őrületet!
Lehetetlen.
Nincs olyan, aki képes lenne erre.
Semmi sincs úgy, ahogy gondolod.
Megölted Kadent.
Tudom, ki volt. Tudom, mit jelentett neked.
Nincs jogod ezt mondani!
És nem hagyhatod el ezt a vulkánt.
Nem harcolok veled.
Nem foglak bántani. Soha.
Már bántottál!
Engedj el!
Te voltál az egyetlen a világon, akiről reméltem, hogy meghallgat.
Marci, engedd el!
Azt mondtam, szükségem van Slyrak útmutatására.
Igazából rád volt szükségem.
A Davion, akit ismertem, akiben bíztam
és akit szerettem, elveszett egy már nem létező életben.
Nem hagyhattam, hogy így érjen véget a története.
Nem hagyhattam, hogy hiába haljon meg.
Ez egy tévedés volt.
Davion, ne gyere utánunk!
Hagyj minket magunkra, kérlek!
Gyere, Nyuszi!
Istennő!
Mindenre emlékszem. Emlékszem, mit tettél.
Nem ítélkezni jöttem.
Nem tudom, van-e jogom ítélkezni.
Abban sem vagyok biztos, hogy bűnt követtél el.
Megöltél mindannyiunkat, majd visszahoztál.
Becsaptál minket, mégis itt ülünk és beszélgetünk.
Nem bánok semmit.
De te igen. Tudom, mert kimondtad.
Bárkit bármiről meg tudsz győzni, főleg önmagadat.
Valld be! Mondj el mindent Filoménának!
Mondd el neki!
Nem értené meg.
Mindkettőtöknek vannak titkai. Valahol el kell kezdeni az őszinteséget.
Mutasd az Arkronikuszt!
Mi van, ha mindenben tévedek?
Felség!
A Hajnalcsillagnak hála, megtaláltalak.
- Kapitány! Mi az? - Háború.
A Hercegség hadserege átlépte határainkat.
És az apádnak szüksége van rád.
Mindannyiunknak szüksége van rád.
A VALVE DOTA 2 CÍMŰ VIDEOJÁTÉKA ALAPJÁN
A feliratot fordította: Seregi Márton