SERIÁL NETFLIX
Senát jmenoval vašeho strýce regentem
a Tihomiru místodržící.
A můj otec?
Živý, ale nemocný.
Příliš nemocný.
Jeho tajemství už není tajemství.
A je to horší.
Coriel'Tauvi zahájili útok přes hranice.
Tvrdí, že za pád oblohy můžeme my.
Tvrdí, že jsme napadli samotnou Mene.
Musím vidět svého otce.
Kolik jich je?
Počkej. Neodpovídej.
Já vím. Výsledek je stejný.
Je to vždy stejné.
Je jedno kdy a kde na oběžné dráze měsíc exploduje.
Všechno zemře.
Ale v prvním světě se to nestalo.
Zničení měsíce všechno změnilo, ale život šel dál.
Odstranění druhého měsíce stabilizovalo oběžnou dráhu Šíleného měsíce.
Díky tomu vězení vydrželo mnohem déle než v prvním světě.
Ale co když…
Tady.
Samozřejmě.
Byl to štít.
Když přišel konec, jeho gravitace ochránila svět pod ním.
Mene. Mami. Co vám to udělalo?
Utíkejte!
Co to…
Coriel'Tauvi se stahují.
Řeka je demarkačním bodem starých hranic.
Většina jejich vojsk se přes ni do setmění vrátí.
A zaútočí znovu, až vyjde měsíc. Je to pořád stejné.
Den je náš a noc je jejich.
Ne.
Tohle je jiné. Tohle je nové.
Děje se to všude.
Vyšlu další zvědy na jejich předsunuté pozice.
Možná zjistím, co zamýšlejí, a povzbudím je.
Pro Přemožitelku.
Počkat.
Je to od generálky Drysi, velitelky vojsk Společenství stínů.
Chce se sejít.
Nabízí vyjednávání.
Musím si to promyslet.
Váš strýc poslal na frontu vojsko
spolu s většinou Pretoriánské stráže.
Zůstala Tihomiřina soukromá legie, aby chránila císařské město.
„Chránila“…
Nejdražší neteři.
Vítej doma.
Po útoku Společenství stínů
jsme vyslali Přemožitelku a způsobili jim velké ztráty.
Jejich generálka prý nabídla vyjednávání.
Takže se bitva se chýlí ke konci?
Jejich stažení smrdí jako past.
Mí vojáci se již připravují na protiúder.
Naši vojáci.
Moji vojáci.
Nehádejme se o slovíčkách.
Situace na hranici není taková, jaká se zdá.
Myslím, že elfové se stáhli, protože zjistili, co vím.
Neohrožujeme se navzájem, ohrožuje nás něco mnohem většího.
Lina přistoupí na jednání a vyjedná příměří.
Princezno, zatímco ty jsi byla na svém malém výletě,
byla prolita krev impéria. Byly zmařeny životy.
V době války jsi opustila své místo, vrátila se s neužitečnými radami
a myslíš si, že víš, co je pro nás nejlepší?
Jsi zjevně stejný blázen jako můj bratr.
Jednání rady skončilo.
Nechápe to.
Nikdy jsem tu neměl tolik Dračích rytířů.
Jaká šílena obludnost potřebuje tolik statečných duší?
Jedeme na jih. Našli jsme Praještěra v Barrowhavenu.
„Praještěrku“? Je nebezpečná?
Praještěra. Ti jsou ze všech nejnebezpečnější.
Největší drak.
Zabijeme ho, než zničí město a všechno kolem.
- Ale to kolem jsme my. - A dál tak budete v bezpečí.
- Dal bych si ještě jednu rundu. - Přinesu dvě.
Zase tě bolí hlava?
Je fuk, jak zlý ty noční můry jsou.
Musíš se vyspat.
Jsem v pohodě.
Vypadáš jak před smrtí.
To, co se stalo Kadenovi, to, cos viděl, bylo hrozný.
Dej tomu čas.
Na účet podniku.
To byla ta ještěrka?
Tamhle! Jde to odtamtud!
Pomoc!
Brame! Pomoz mi s tím!
Ven! Co nejrychleji můžete!
Tady! Chyť se mě za ruku!
Co to sakra bylo?
Davione.
Já vím.
- Rytíři, panoši, všichni… - Já vím.
Brame! Brame, udej pozici!
Tady.
Otče. Jsem doma.
Kde je můj otec?
Ve věžičce, Výsosti.
Regent Shabarra to nařídil pro bezpečí císaře.
Sherzi, jsi doma!
Zrovna jsem vzpomínal na to léto, kdy jsme s Miranou sbírali fíky.
Dnes je taková zima. Zazpíváš mi?
To jsem já, otče.
Mirana.
Mirana?
Ano. Pošli pro matku.
Matka je pryč.
Už nějakou dobu.
Ano.
Zemřela před pěti lety.
Pět let, skoro na den přesně.
- Zítra to bude pět let. - Ano.
Zítra, ten den.
Potřebuji tvou moudrost, otče.
Potřebuji tvou pomoc.
Jsem ze dvou světů, dvou životů.
A pořád si pletu jeden s druhým.
Až na to, že ten muž je mrtvý.
A jiný muž…
muž, kterého jsem milovala,
vůbec není takový, jakého jsem ho milovala.
A teď mě nenávidí.
Co je vzpomínka? A co jen představa?
Svět je plný duchů a já jsem sama, otče.
Věřila bys mi, dcero, kdybych ti řekl, že to chápu?
Tvou matku vidím všude. Stále se mi zjevuje.
A když je pryč,
bere si celý svět s sebou.
Pamatuji si na den, kdy matka zemřela.
Pamatuji si na den, kdy jste oba zemřeli.
Držela jsem tě za ruku.
Vyvlekli mě z paláce.
Plakala jsem. Křičela tvé jméno.
Byla jsem sotva žena.
Byla jsem jen malá holka,
co nemohla pomoct jí ani tobě.
Ne v tamtom světě.
Ani v tomhle.
Už to chápu. Chudinko moje.
Odhalila jsi nejstrašlivější tajemství ve vesmíru.
Naši rodiče, ať nás milují sebevíc,
nás nemohou od všeho ochránit.
Ani my je.
Láska není o vytváření dokonalého světa
bez zla a bez bolesti.
Láska je žít společně ve světě, jaký je, ať se stane cokoli.
Zítra je to pět let.
Přesně pět let.
Jen jsem myslela na matku.
Přemýšlela jsem, proč se rozhodla žít smrtelný život.
Proč si vybrala smrt.
Ještě než zemřela jsem jí prosila o vysvětlení.
Řekla:
„Fi, přijmout smrt je jediný akt pravé moci ve vesmíru.“
Utekla jsem.
Zlomilo mi to srdce.
Nechápala jsem to. Tehdy ne.
Myslím, že teď už to chápu.
Nakonec žádný bůh, žádná příšera,
žádná pradávná prapůvodní bytost není nebezpečnější než zoufalství.
Jsou věci, které musíš vědět.
Viděla jsem tu knihu, tati. Četla jsem ji.
Vím, cos udělal a proč.
Měla bych být zděšená a jsem. Měla bych být naštvaná a jsem.
Přesto vím, jak jsem se cítila, když matka zemřela.
Udělala bych cokoliv, cokoliv, abych to změnila.
Ale tohle všechno pro mě?
Kvůli mě zmizelo tolik světů a nespočet duší.
Až na to, že se to nestalo. Úplně takhle to nebylo.
Není to ani první opakování přetvořeného světa, ani druhé.
Není ani desáté, ani sté, ani tisící.
Tenhle vesmír je experiment číslo 12 403.
Dvanáct tisíc…
Stvoření je křehká věc.
Trvalo to stovky pokusů,
než jsme přišli na to, jak vytvořit stabilní vesmír.
Většina vesmírů zemřela ještě v plenkách, hvězdy se propadly do prázdnoty.
Ale ty, dcero.
Při stvoření tohoto specifického světa
byla kauzalita druhá lekce.
A všechno to bylo k ničemu.
Antikové uniknou, Šílený měsíc vybuchne.
Ale teď to znamená konec veškerého života na této planetě.
Jak jsem řekl, naše Věž přežije holokaust.
Stejně jako ty. Stejně jako my.
Říkáš to, jako by to myšlenka zlepšovala,
jako by to nebyl zlý sen, ze kterého se nemůžu probudit.
Další mrtvý svět, jen kvůli mě.
A jsem nucena vidět ho umírat.
Otče ohně!
Vítej.
Můj sen. Jsem zpátky ve svém snu. To znamená…
Nejsi mrtvý.
Ani nesníš.
Časem si vzpomeneš, stejně jako si tě pamatuje žhnoucí duše.
Žhnoucí duše.
Znovuzrozená v tobě.
My jsme ten, kdo byl.
Ty jsi ten, kdo je.
Když zemře schránka, jiná je vybrána.
Tvá pravá podstata se vynořuje,
aby napravila formu, které říkáš „já“.
Žhnoucí duše.
Před mnoha životy jsme tuto žhnoucí duši ukryli do formy, jako je ta tvá,
abychom oklamali démona Terora.
Tato forma nás přenesla k Oku.
Princezna.
To je ta princezna.
Část nás. Část tebe.
Cítíš pravdu.
Já… Cítím ji.
A princezna…
Všechno, co řekla…
Musím ji vidět. Mluvit s ní.
Zbytečné gesto.
Měsíc se zbortí a zničí tento svět!
Čeká nás nová smrt a znovuzrození.
Počkej. O čem to mluvíš?
Nechte ho být!
Nepřibližuj se!
- Co je? Kde je? - Brame.
- Cos udělal s Davionem? - Brame!
To jsem já.
Pomoz mi ty šmejdy zabít, než oni zabijou další.
Naši bratři.
Oni prostě…
Roztrhali se navzájem.
A ty.
To, co ty lidi změnilo, změnilo i tebe?
Ne.
Bylo to něco, co se ti bude líbit ještě míň.
Nikdy jsem se nad tím nepozastavila, nikdy mě nenapadlo se rozhlédnout
a vidět svět takový, jaký skutečně je.
Tolik jsem se ho snažila přetvořit ke svému obrazu a…
Bohové. Teror. Vyvolávač.
Čím jsem tak jiná?
Dlužím ti víc.
Dlužím ti něco lepšího.
A dostaneš to, přísahám.
Odpusťte mi, Výsosti. Mám rozkazy od regenta Shabarry.
Váš otec vás teď nejvíc potřebuje. Máte zůstat po jeho boku.
Můj strýc nemá pravomoc vydat takový rozkaz.
Podle Shabarry jste se zbláznila.
Říká, že účinky červeného kamene
a Jasnovidcovo našeptávání vás změnili.
A legáti souhlasí.
Váš strýc si myslí, že senát bude taky.
A ty? Také souhlasíš?
Nebojujte s tím.
Použije to proti vám.
Udělá vám ze života peklo.
Jsi kapitánka Pretoriánské stráže. Stráž slouží naší rodině.
Pokud se budeš řídit regentovým příkazem, může to být jen proto, že souhlasíš.
Šla jste k Jasnovidci jako jedna osoba a vyšla jako jiná, která říká nesmysly.
Zmizela jste bez vysvětlení.
Musela jsem pročesat končiny nepřátelského území, abych vás dovedla domů.
Co ode mě chcete? Máte mou věrnost!
A mé obavy.
Vím, že se chovám zdánlivě nevyzpytatelně.
Nebudu se snažit to vysvětlit,
kromě toho, že mi Jasnovidec dal na výběr.
A čím dál víc si uvědomuji, že si vybírám špatně.
Nemusí to být dokonalý svět.
Ale já nejsem ničí vězeň.
Princezno, pokud vás mám podporovat, musíte zůstat.
A musíte nás vést.
Povolej zbytek stráže.
Z cesty, ubozí parchanti!
Princezno?
Dejte mi důvod. Nemusí být ani dobrý.
Na kolena. Pros o odpuštění.
Pros otce o odpuštění a modli se, aby tě vyslyšel.
Modli se, aby to stačilo.
Máte dvě možnosti!
První je pokleknout.
To má být to držení trůnu?
Co by na to řekla tvá matka?
Řekla by, že konečně chápu, co tím myslela.
Pokud se mám stát bohem,
musím se tak chovat.
Hádej, co jsem zrovna dnes za boha?
Všichni se vzdejte!
Nevzdají se.
Budou bojovat.
Ti vojáci patří mně.
Oni možná ano, ale ona ne.
Na kolena, hoši.
Vítej zpátky.
Měla jste na pilno.
Víc, než jsem čekala.
Opustila jsi frontu.
Sama jsi přijala nabídku vyjednávat?
Někdo mi kdysi řekl, že dokážu víc než jen ničit.
- Ukřivdila jsem vám v dalším snu? - Právě naopak.
Výsosti?
Dnes je to přesně pět let.
Sherzi?
Slyším tě.
Slyším, jak zpíváš.
Otče!
Otče.
Jsem s tebou, otče.
To je ono!
Je to v pořádku.
Mirano.
Je tu tvá matka.
Copak ji neslyšíš?
Zpívá pro nás oba.
Bohyně, připadalo mi příhodné za tebou přijít sem.
Připadám si k tobě blíž, než v lesích.
Tisíc let jsem vzdorovala smrti,
předstírala, že jsem pánem kosmických sil, které utvářejí náš svět.
Teď se to zdá prázdné.
Je to spíš přání malé holčičky než magie.
Jsem hlupák.
Cítíš se bezmocná.
Zodpovědná.
Můj otec spáchal obludné věci.
Dělal je z lásky,
ale to neznamená, že jsou mým jménem o nic méně obludné.
A ty je chceš odčinit.
Bývala jsem jako ty.
Myslela jsem, že napravím svět, aby vypadal tak, jak chci.
Tak to ale nefunguje.
Nemůžu ti říkat, co máš dělat, nebo jak se máš cítit.
Ale můžu naslouchat.
Můžu ti položit tu jedinou otázku, na které záleží.
S čím můžeš žít? Jakou tíhu unese tvé svědomí?
Páni, takže ty jsi Praještěr?
Jsem… něco. Je to dost složité.
Princezna. Musíme ji najít.
Musím ji najít. Musím ji vidět.
Počkej. Tu bláznivou z krčmy?
Ona bude vědět, co dělat. Jako vždycky.
- Ohledně čeho? Davione? - Ohledně všeho.
Chceš jít z Haupstadtu do Helio impéria pěšky?
Hele, jsi přece drak. Draci umí létat.
Co se aspoň na chvilku stát drakem?
Už 20 let nejedl.
Jo, jasně. Špatný nápad.
Pojď, myško.
Bacha, komu říkáš myška!
Drak nedrak, sejmu tě.
PODLE VIDEOHRY DOTA 2 OD VALVE
Překlad titulků: Lucie Mandziuková