EN NETFLIX-SERIE
Jeg er okay.
Det
Det er underligt, Kanin.
Elderormenes sjæle.
Jeg kan mærke dem og høre dem.
De synger.
Skabelsens harmoni.
Far.
Den oprindelige proces var mere kompliceret og unødvendigt voldelig.
Jeg ville bare vide, hvordan den virkede.
Jeg måtte vide det.
Jeg vil ikke stoppe dig.
Jeg vil lære dig noget.
Ræk ud med sindet.
Find Elderormene.
De har masse…
…form.
Det er, som om jeg kan røre dem.
Fordi du kan.
Tiltræk dem.
Det er ret sikkert.
Hvis øjeblikket kom, ville det være for sent for dem at stoppe dig.
Forestil dig verden, som du ønsker den.
Men først må du give slip på den her.
Jeg forstår det ikke.
Giv slip på alt håb.
Bare…
…ønsk den væk.
Det gør ondt.
Jeg kan ikke.
Men det er det, du vil.
Du har magten.
Ønsk alt, du elsker, ind i intetheden.
Du skal vide, at du vil gøre det igen og igen, indtil du mestrer smedjen.
Jeg vil ikke det her. Det kan ingen ønske sig.
Ingen overhovedet.
Så er timen slut.
Davion.
Kom tilbage til mig.
Vi gik, og du standsede.
Jeg troede, du så en eller flere luftdrager.
Så indså jeg: "Nej." Klar, blå himmel.
Det der "jeg er en Elderorm" bliver for underligt.
Jeg så noget. Nogen.
En pige.
Hun sagde ikke et ord.
Jeg ved ikke, hvad hun ville.
Er det bedre?
Det er helt klart noget.
Endnu en mystisk pige?
Hvordan er det muligt?
Marci, jeg elsker dig. Undskyld, jeg elsker…
Vend blikket, Hendes Kejserlige Majestæt Mirana,
Solens kejserinde.
Se ind i hendes lys.
Hil Hendes Majestæt!
Jeg ved, du er bekymret. Vær ikke det.
Det er svært at forklare.
Da det skete i den anden verden, skete det ikke på denne måde.
Men jeg er glad.
Jeg er taknemmelig for, at du er her for at dele dagen med mig.
Endnu et opmuntrende resultat.
Indespærring kan måske opnås med en brøkdel af dragens kraft.
En dråbe vand fra havet.
Jeg ved, du er bekymret.
Smedjen gør det værre.
Men…
…intet gør det bedre.
Sådan må det være.
Verden smuldrer omkring os.
Kongeriger falder, civilisationer forsvinder,
og hele regioner er blevet ubeboelige.
Der kommer flere Haupstadts i fremtiden,
men vi holder stand.
Vi vil kæmpe, yde hjælp og genopbygge.
Det meste af det land ligger langt uden for vores grænser.
Vi kan ikke være overalt, ikke engang hvor de vil have os.
Luna siger vist,
at kejserens hær allerede er tyndslidt.
Våbenhvile eller ej.
Nej, du har ret. En hær er ikke svaret.
Men en alliance, samarbejde med Skyggens Fyrstedømme.
Gammelt had fører kun til ødelæggelse.
Sig det til elverne. De angreb os.
Jeg ved, hvem der angreb hvem.
Det er en ny verden derude.
Vi ved, hvad Dragefæstningen gør,
og vi nærer stor respekt for jer.
Men når der ikke er en krise,
kan jeg desværre ikke tilbyde en øjeblikkelig audiens.
Det er det, jeg siger.
Pis.
I kender vist hinanden. Skal jeg?
Vent, jeg må tale med hende.
Jeg forstår det godt.
Vi skiltes ikke som venner,
men der er ting, prinsessen har brug for.
Kejserinde.
Kejserinden skal vide det.
Lad mig forklare på en anden måde.
Meget har ændret sig.
Man vænner sig ikke til det.
-Drageridder. -Deres Majestæt.
Mirana.
Det er godt at se dig.
Jeg føler mig som mig selv.
Den, jeg altid har været.
Men jeg har andre tanker, andre minder. De er…
Jeg ved det ikke.
-En fremmeds drøm. -Ja.
De ting, der betyder noget for mig, for ham, jeg mener den anden Davion.
-Hvad han følte. -Du mærker dem også.
Jeg ser på dig, og…
Intet af det er ægte, vel?
Det var hans liv, ikke mit.
"Kødillusionen", siger Slyrak.
Føles det som en illusion?
Du skal vide, at hvis det havde været mig, og det ikke var dig,
ville jeg ikke have gjort noget anderledes end dig.
-Ikke en eneste gudsforladt ting. -Jeg har sluttet fred med det.
Jeg skaber et liv.
Så ved du virkelig ikke, hvad der sker med månen og verden.
Det skete i den første verden for længe siden.
Vi overlevede. Verden skal nok overleve.
Nej.
Om få måneder er alt det her, hele planeten, væk.
Det er sandheden.
Og jeg tror ikke, du vil synes bedre om min løsning.
Blomsterne følger ikke længere månen.
De dør.
Det ligger i deres natur. Vi kan ikke ændre den.
Men vi kan ønske det.
Ja. Jeg venter på sandheden.
Jeg føler med dig.
Der er ingen hemmeligheder i denne dal. Ikke for mig.
Og smedjen er ikke egnet til fortsatte eksperimenter.
Ikke engang fra dig.
Jeg ser ingen skade i det.
I så fald ville du ikke have forsøgt at holde det hemmeligt.
Du er endda ligeglad med, hvad jeg har lært.
Tydeligvis ingenting.
Vi behøver ikke genskabe universet eller besejre de gamle.
-Vi skal bare håndtere problemet. -Håndtere det?
Vi prikker til dem i stedet for at dræbe dem.
Vi bruger nok af deres kraft
på det, der holder de forhistoriske tilbage,
og reparerer månens fysiske struktur.
-Vi køber os tid til en permanent løsning. -Umuligt.
Lad i det mindste, som om du tænker over det.
Filomena, smedjen kan dræbe dig.
Det er magi, men den er ikke gratis.
Den dræner dig for energi, for dit liv.
Jeg løber gerne risikoen.
Det vækker Elderormene og deres børn.
De vil rase, de vil æde, og så kommer de her.
Så har vi kun én utænkelig løsning.
Du vil bytte én rædsel for en anden.
Det nægter jeg at acceptere.
Og det er din natur.
Hvis du har flere harmløse hemmeligheder, så del dem.
Jeg må fortælle ham det, ikke?
Bare jeg vidste hvordan.
Nymånen.
Jeg havde nær glemt det.
En tid til at sørge og mindes de døde.
En religiøs praksis.
Tilgiv mig, gudinde, jeg har aldrig efterlevet det.
Det burde du måske gøre.
Drageridderen, din drageridder. Jeg havde næsten også glemt ham.
Du glemmer aldrig noget.
Han er bare ikke længere relevant for dig.
Han er ret relevant for mig.
Jeg fik aldrig sagt farvel.
Har du gjort, som jeg bad om?
Har du tilstået over for Filomena?
-Det behøvede jeg ikke. -Vidste hun det?
Klog, lige som sin far.
Hun er begavet, men hendes hjerte løber af med hende.
Der er hun også om sin far.
Jeg kender min datter. Filomena er stædig og ubønhørlig.
Hun vil bruge alle sine ressourcer.
Men hun vil fejle, som jeg fejlede.
Hun er blevet til fare for sig selv.
Så det er derfor, du er her.
-Filomena lytter til dig. -Fordi jeg lytter til Filomena.
Hvis du vil redde hende, så hold op med at kæmpe imod.
Hjælp hende. Vær hendes far.
Undskyld, Marci. Jeg ville ikke vække dig.
Davion har ret. Jeg hader hans løsning.
Hjælp fra fremmaneren.
Er jeg en hykler?
Jeg taler højt og flot om gammelt had,
og her sidder jeg og plejer det ældste af dem alle.
Månens Djævel.
Han må vide, hvad der foregår.
Det tyder på, at han ikke har midlerne,
men han ved måske, hvad der kan gøres.
På den anden side er alt dette hans konstruktion, denne virkelighed…
Måske er det præcis, hvad han ønsker.
Måske er dette mareridt også hans konstruktion.
Men det betyder ikke noget, vel?
Hans konstruktion eller ej,
vi må forstå, hvad vi er oppe imod.
Du har ret. Du har altid ret.
Der er det udtryk.
-Hvilket udtryk? -Det, du får.
Du bøjer hovedet, rynker brynene.
Det betyder, at du er skidebange, men gør noget alligevel.
Den anden mig så det ofte.
Engang var dette et øjeblik, hvor man bad,
men i dag har universet arrangeret sig, så jeg ikke har nogen at bede til.
Jeg husker hele hans liv.
Jeg husker, hvordan han døde.
Det sidste, han så, var dig.
Dit ansigt.
Det var nok.
Du var nok. Han behøvede ikke at bede.
Gør jer klar.
Pis. Skal vi…
…gøre det?
I er trængt ind i mit hjem uden en invitation.
Vi skal tale med stedets hersker.
Dig.
Det er dig. Jeg kender dig.
Hun er den mystiske pige.
Gløde-elderormen.
Min far sagde, dragerne ville reagere,
men det var ikke den reaktion, han havde forestillet sig.
Din far?
Hvis det er ham, du vil se, er det forgæves.
Han vil ikke hjælpe dig.
Måske kan vi hjælpe hinanden.
En fejlslagen idé vender tilbage.
Selvet alene kan opretholde harmonien og holde fængslet.
Jeg er ikke kommet for at kæmpe mod dig eller pacificere de forhistoriske.
Jeg er kommet for at gøre en ende på det.
Selvet tillader ikke yderligere forstyrrelse af harmonien.
Stop så!
Fængslet bliver opretholdt.
Fragmenterne bliver bundet.
Du bliver tilintetgjort. Din magt er irrelevant.
Jeg bærer på større kræfter end min egen.
Jeg befrier dig for din byrde og frigør dine herskere.
Nej!
Legemefrigørelse kan ikke være muligt.
Selvet må ikke forsvinde.
Der er kun ursindets vrede tilbage.
Lad slutningen begynde.
Min far brugte Skabelsens Søjler til at genskabe universet.
Jeg tror, vi kan give dem et mere subtilt formål.
De genskaber den knuste månes strukturelle integritet.
Den maskine.
Jeg kender den. Jeg så den i Foulfell.
Smedjen? Så du den?
Jeg var der. Jeg husker det hele.
Underligt.
Den, du så, ville have krævet, at vi besad dragesjælene.
Den her skaber direkte adgang til dem.
Og med adgang mener du?
Dræber, ja.
Det behøver den ikke. Vi kan nok bare trække kraft fra dem.
Bruge dem uden at ødelægge dem. Bare nok til at klare opgaven.
Det er ligegyldigt nu.
Inspektøren er væk, og væsnerne kan ikke holdes tilbage.
Ødelæggelsen af månen er forudbestemt.
Snart er der intet tilbage at reparere.
Jeg kan ikke ændre din natur,
men jeg kan klare problemet.
Far, hvad har du gjort?
Hvad end det var, vil han gøre det godt igen.
Selv Selemene vidste bedre end at angribe mig i mit eget hjem.
Nej. Vi gør ikke det her.
Det er mit hjem.
Jeg har ikke brug for beskyttelse.
Jeg er færdig med at forhandle med dig.
Så siger vi det.
Mirana!
Du er en ung gud.
Få dage gammel, øjnene knap nok åbne. Du kan knap nok kravle.
Du er ingenting.
Her, langt fra en sol, der kan give dig kræfter, er du endnu mindre værd.
Jeg kan ikke sende dem bort.
-Hvad pokker er de for nogen? -Han vil have, at jeg beskytter dig.
De er en distraktion. Det betyder, at vi har tid.
Gør, hvad du må gøre.
Gør jer klar, vi kæmper.
Hvad?
-Hvad kan jeg gøre? -Hold øje med himlen.
Åh, prinsesse.
I alle de universer, jeg har kendt, er du unik.
Forbandet som jeg er, med smerten over det tabte,
som slet ikke kan have eksisteret.
Hvis det er nogen trøst, var jeg aldrig din fjende.
Jeg ville dig intet ondt.
Du ved, hvordan det er at elske nogen så højt…
…at der ikke findes noget, man ikke vil ofre.
Der findes ingen synd, man ikke vil begå for at beskytte dem.
Jeg tror, du ved det.
For du jagtede mig ud over virkelighedens grænser
for at genskabe det, du mistede.
Du vil miste det hele…
…en sidste gang.
Åh nej.
Vi kommer for sent.
Hvad fanden laver du?
Det eneste, jeg ved, jeg er god til.
Du synes, jeg er et monster. Det ved jeg.
Men du ville have gjort det samme.
Alle ville have gjort det samme.
BASERET PÅ VIDEOSPILLET DOTA 2 FRA VALVE
Tekster af: Anne-Li Therese Wallmann