NETFLIX-SARJA
Olen kunnossa.
Se…
Se oli outoa, Pupu.
Muinaisliskojen sielut.
Tunnen ja kuulen ne.
Ne laulavat.
Luomisen harmonia.
Isä.
Alkuperäinen prosessi oli monimutkaisempi ja tarpeettoman väkivaltainen.
Halusin vain tietää, miten se toimii.
Minun piti saada tietää.
En tullut estämään sinua.
Tulin opettamaan sinua.
Kurkota mielesi avulla.
Etsi muinaisliskot.
Niillä on massa,
muoto.
Ihan kuin voisin koskettaa niitä.
Koska voitkin.
Houkuttele ne luoksesi.
Se on turvallista.
Jos hetki koittaisi, ne eivät ehtisi pysäyttää sinua.
Kuvittele maailma sellaisena kuin haluaisit sen olevan.
Mutta ensin sinun on päästettävä irti tästä maailmasta.
En ymmärrä.
Luovu kaikesta toivosta.
Vain -
toivo se pois.
Sattuu.
En voi.
Mutta tätähän sinä haluat.
Sinulla on valta.
Toivo, että kaikki rakastamasi lakkaa olemasta.
Tiedä, että teet tämän yhä uudestaan, kunnes hallitset Ahjoa.
En halua tätä. Kukaan ei voi haluta tätä.
Ei kukaan.
Oppitunti päättyy tähän.
Davion.
Hei, palaa luokseni.
Me kävelimme, ja sinä pysähdyit.
Luulin, että näit ilmalohikäärmeen tai montakin.
Sitten tajusin, että ei. Kirkas, sininen taivas.
Tämä "olen muinaislisko" -juttu käy oudommaksi.
Näin jotain. Jonkun.
Tytön.
Hän ei sanonut sanaakaan.
En edes tiedä, mitä hän halusi.
Onko se parempi?
Jotain se on.
Hetkinen, toinen mysteerityttökö?
Miten se on mahdollista?
Marci, rakastan sinua. Anteeksi, rakastan…
Kääntäkää katseenne, Hänen keisarillinen majesteettinsa Mirana.
Aurinkokeisarinna.
Katsokaa hänen valoaan.
Tervehtikää hänen majesteettiaan!
Tiedän, että olet huolissasi. Älä ole.
Sitä on vaikea selittää.
Kun tämä tapahtui toisessa maailmassa, se ei tapahtunut näin.
Mutta olen iloinen.
Olen kiitollinen, että jaat tämän päivän kanssani.
Jälleen rohkaiseva tulos.
Se voidaan taltuttaa murto-osalla lohikäärmeen voimista.
Se on vesipisara merestä.
Tiedän, että olet huolissasi.
Ahjo pahentaa tilannetta.
Mutta -
mikään ei paranna sitä.
Olkoon niin.
Maailma murenee ympärillämme.
Kuningaskuntia kaatuu, sivilisaatioita katoaa,
kokonaisia alueita on muutettu asumiskelvottomiksi.
Tulevaisuudessamme on lisää Haupstadteja,
mutta me pidämme linjamme.
Taistelemme, autamme ja rakennamme uudelleen.
Suurin osa siitä maasta on kaukana rajojemme ulkopuolella.
Emme voi olla kaikkialla, emme edes siellä, minne meidät halutaan.
Luna yrittää sanoa,
että keisarillinen armeija on tiukilla.
Aselepo tai ei aselepoa.
Olette oikeassa. Armeija ei ole ratkaisu.
Mutta liittouma, yhteistyö Varjoruhtinaskunnan kanssa.
Vanhat vihat tuovat mukanaan vain tuhoa.
Kertokaa se haltioille. He hyökkäsivät kimppuumme.
Tiedän, kuka hyökkäsi kenenkin kimppuun.
Maailma on muuttunut.
Tiedämme, mitä palvelua Lohikäärmelinnoitus tarjoaa,
ja arvostamme teitä kaikkia suuresti.
Mutta kriisin puuttuessa -
en voi tarjota audienssia heti.
Sitä yritän sanoa.
Voi paska.
Tunnette näköjään toisenne. Lähdenkö?
Minun on puhuttava hänelle.
Tajuan kyllä.
Emme eronneet ystävinä,
mutta on muutama asia, jotka prinsessan…
Keisarinnan.
Keisarinnan täytyy tietää.
Selitän tämän toisella tavalla.
Paljon on muuttunut.
Usko pois. Siihen ei totu koskaan.
Dragon Knight! -Teidän majesteettinne.
Mirana.
Mukava nähdä sinua.
Ihan kuin olisin oma itseni.
Se, joka olen aina ollut.
Mutta minulla on muita ajatuksia ja muistoja. Ne ovat kuin…
En tiedä.
Tuntemattoman uni. -Niin.
Tärkeät asiat minulle, hänelle ja sille toiselle Davionille.
Asiat, joita hän tunsi… -Sinäkin tunnet ne.
Katson sinua, ja…
Luoja, eihän se ole totta?
Se oli hänen elämänsä, ei minun.
"Lihailluusio", Slyrak sanoo.
Tuntuuko tämä illuusiolta?
Tiedä, että jos se olisin ollut minä, jos minut olisi valittu, eikä sinua,
en olisi tehnyt mitään toisin kuin sinä.
En yhtikäs mitään. -Olen sinut asian kanssa.
Luon elämän.
Silloin ei tiedä, mitä kuulle tai maailmalle tapahtuu.
Tämä tapahtui ensimmäisessä maailmassa kauan sitten.
Me selvisimme. Tämä maailma selviää.
Ei selviä.
Muutaman kuukauden päästä tämä kaikki, koko planeetta, kaikki on poissa.
Se on totuus, pidit siitä tai et.
Etkä pidä ratkaisustani sen enempää.
Kukat eivät enää seuraa kuuta.
Ne kuolevat.
Se on niiden luonto. Emme voi muuttaa sitä.
Mutta voimme haluta.
Kyllä. Odotan totuutta.
Tunnen myötätuntoa.
Tässä laaksossa ei voi salata minulta mitään.
Eikä Ahjo ole sopiva kohde jatkuville kokeille.
Ei edes sinun kokeillesi.
Ei siitä haittaakaan ole.
Jos et näkisi siinä haittaa, et olisi yrittänyt salata sitä.
Et edes kysy, mitä olen oppinut.
Et näköjään mitään.
Meidän ei tarvitse luoda universumia uudelleen tai kukistaa muinaisia.
Meidän on vain hallittava ongelmaa. -Hallittava?
Käytämme lohikäärmeitä tappamisen sijaan.
Käytämme vain sen verran niiden voimaa,
että se vahvistaa olentoa, joka pidättelee muinaisia,
ja korjaa kuun fyysisen rakenteen.
Odottelemme pysyvää ratkaisua. -Mahdotonta.
Voisit edes teeskennellä harkitsevasi asiaa.
Filomena, Ahjo voi tappaa sinut.
Se on taikaa, mutta se ei ole ilmaista.
Se imee energiasi ja elämäsi.
Otan sen riskin mielelläni.
Se herättää muinaisliskot ja niiden lapset.
Ne raivoavat, syövät ja tulevat tänne.
Voimme tehdä vain yhden kammottavan asian.
Vaihdat kauhun kauhuun.
En hyväksy sitä.
Se on sinun luontosi.
Jos sinulla on muita harmittomia salaisuuksia, kerro ne.
Minun pitää kertoa hänelle, eikö?
Kunpa tietäisin miten.
Uusikuu.
Olin melkein unohtanut.
Silloin surraan ja muistellaan kuolleita.
Uskonnollinen käytäntö, joka…
Anteeksi, jumalatar, en ole koskaan noudattanut käytäntöä.
Ehkä sinun pitäisi.
Dragon Knight, sinun Dragon Knightisi. Minäkin olin melkein unohtanut hänet.
Et unohda koskaan mitään.
Hänellä ei vain ole enää merkitystä sinulle.
Hän on minulle tärkeä.
En saanut hyvästellä häntä.
Teitkö, kuten pyysin?
Tunnustitko Filomenalle?
Ei olisi tarvinnut. -Tiesikö hän?
Fiksu, kuten isänsä.
Lahjakas mieli, mutta sydän vie voiton.
Kuten isänsäkin.
Tunnen tyttäreni. Filomena on itsepäinen ja heltymätön.
Hän käyttää kaikkia resurssejaan,
mutta hän epäonnistuu kuten minäkin.
Hänestä on tullut vaara itselleen.
Tämän takia siis tulit.
Filomena kuuntelee sinua. -Koska minä kuuntelen Filomenaa.
Jos haluat pelastaa hänet, lakkaa vastustelemasta.
Auta häntä. Ole hänen isänsä.
Anteeksi, Marci. Ei ollut tarkoitus herättää.
Davion on oikeassa. Vihaan hänen ratkaisuaan.
Apua Invokerilta.
Olenko tekopyhä?
Kaikki ylevät puheeni vanhoista vihoista,
ja tässä minä istun, hoivaamassa niistä vanhinta.
Kuun paholainen.
Hän tietää, mitä tapahtuu.
Se, ettei hän ole ratkaissut sitä, viittaa siihen, ettei ole keinoja,
mutta hän saattaa tietää, mitä voimme tehdä.
Toisaalta kaikki tämä on hänen suunnittelemaansa, tätä todellisuutta…
Ehkä hän haluaa juuri tätä.
Voi olla, että hän suunnitteli myös tämän painajaisen.
Mutta sillä ei ole väliä, eihän?
Omaa suunnitelmaansa tai ei,
meidän on ymmärrettävä, mitä meillä on vastassa.
Olet oikeassa. Olet aina oikeassa.
Tuo on se ilme.
Mikä ilme? -Se, joka sinulla on.
Kumarrat ja kurtistat kulmiasi.
Se tarkoittaa, että pelkäät, mutta teet silti jotain.
Toinen minäni näki sen usein.
Aikoinaan tämä olisi ollut rukoushetki,
mutta universumi on järjestänyt niin, ettei minulla ole ketään, ketä rukoilla.
Muistan hänen koko elämänsä.
Muistan, miten hän kuoli.
Hän näki viimeiseksi sinut.
Kasvosi.
Se riitti.
Sinä riitit. Hänen ei tarvinnut rukoilla.
Valmistautukaa.
Voi paska. Aiommeko me -
tehdä niin?
Tulitte kotiini ilman kutsua.
Meillä on asiaa paikan isännälle.
Sinä.
Olet hän, tunnen sinut.
Hän on se salaperäinen tyttö.
Hiillosmuinaislisko.
Isän mukaan lohikäärmeet voivat reagoida,
mutta tämä ei ole reaktio, jonka hän kuvitteli.
Isäsikö?
Jos tulitte tapaamaan häntä, tulitte turhaan.
Hän ei auta teitä.
Ehkä voimme auttaa toisiamme.
Epäonnistunut idea toistuu.
Me itse voimme pitää yllä yhtenäisyyttä ja tätä vankilaa.
En tullut taistelemaan sinua vastaan tai rauhoittamaan muinaisia.
Tulin vetämään esiripun.
Minuus ei salli enää yhtenäisyyden rikkomista.
Hiljaa!
Vankilaa ylläpidetään.
Sirpaleet ovat kiinni toisissaan.
Sinut tuhotaan. Valtasi on merkityksetöntä.
Kannan omaa voimaani suurempaa voimaa.
Vapautan sinut taakastasi ja vapautan isäntäsi.
Ei!
Hajottaminen ei ole mahdollista.
Minuutta ei saa kadottaa.
Jäljellä on vain alkuperäisen mielen raivo.
Loppu alkakoon.
Isäni käytti Luomakunnan pilareita uudistaakseen universumin.
Voimme käyttää niitä hienovaraisempaan tarkoitukseen.
Palautamme särkyneen kuun rakenteellisen eheyden.
Tuo kone.
Tiedän sen. Näin sen Syntiylängöllä.
Ahjo? Näitkö sen?
Olin paikalla. Muistan kaiken.
Outoa.
Se, jonka näit, olisi vaatinut meitä omistamaan lohikäärmesielut.
Tämä saa niihin suoran yhteyden.
Yhteydellä tarkoitat siis…
Tappamista, kyllä.
Ei sen tarvitse. Luulen, että voimme vain siirtää voimaa.
Käyttää niitä tuhoamatta niitä. Vain sen verran, että homma hoituu.
Sillä ei ole enää väliä.
Vartija on poissa, eivätkä olennot pysy aisoissa.
Kuun tuho on itsestäänselvyys.
Pian ei ole mitään korjattavaa.
En voi muuttaa luontoasi,
mutta voin hallita ongelmaa.
Isä, mitä olet tehnyt?
Mitä se olikin, hän peruu sen.
Jopa Selemene tiesi olla käymättä kimppuuni omassa kodissani.
Ei. Emme tee tätä.
Tämä on minun kotini.
En tarvitse kenenkään suojelua.
Enkä enää neuvottele kanssasi.
Olkoon niin.
Mirana.
Olet nuori jumala.
Päiviä vanha, silmät tuskin auki. Et osaa edes ryömiä.
Et ole mitään.
Täällä kaukana auringosta, joka antaa sinulle voimaa, olet sitäkin vähemmän.
En voi lähettää heitä pois.
Mitä hittoa ne ovat? -Hän haluaa, että suojelen sinua.
Ne häiritsevät. Meillä on siis aikaa.
Tee, mitä täytyy.
Valmiina, nyt taistellaan.
Mitä…
Mitä voin tehdä? -Tarkkaile taivasta.
Voi, prinsessa.
Olet ainutlaatuinen kaikissa tuntemissani universumeissa.
Olen kirottu, kaivaten kaikkea kadotettua,
jota ei voi sanoa olleen olemassakaan.
Jos yhtään lohduttaa, en ollut vihollisesi.
En halunnut satuttaa sinua.
Tiedät, millaista on rakastaa jotakuta niin paljon,
että ei ole olemassa uhrausta, jota ei tekisi.
Ei ole syntiä, jota ei tekisi pitääkseen heidät turvassa.
Taidat tietää.
Koska jahtasit minua todellisuuden rajojen yli -
palauttaaksesi sen, mitä menetit.
Menetät kaiken -
viimeisen kerran.
Voi ei.
Myöhästyimme.
Mitä helvettiä sinä teet?
Ainoan asian, jossa olen hyvä.
Pidät minua hirviönä. Tiedän.
Mutta olisit tehnyt samoin.
Kuka tahansa olisi tehnyt samoin.
PERUSTUU VALVEN DOTA 2 -VIDEOPELIIN
Tekstitys: Eveliina Paranko