‎UN SERIAL NETFLIX
‎N-am nimic.
‎E…
‎E ciudat, Iepuraș.
‎Sufletele Șercanilor Străvechi…
‎Le simt, le aud!
‎Cântă!
‎Armonia creației.
‎Tată!
‎La început, era ceva mai anevoioasă ‎și violentă fără rost.
‎Voiam doar să știu cum funcționează.
‎Aveam nevoie să știu.
‎N-am venit să te opresc.
‎Am venit să te învăț.
‎Caută cu gândul!
‎Găsește-i pe Șercani!
‎Au masă…
‎formă…
‎Aproape că pot să-i ating.
‎Pentru că poți.
‎Atrage-i spre tine!
‎Nu ești în primejdie.
‎Dacă era să fie, ar fi prea târziu să te oprească.
‎Acum, imaginează-ți lumea ‎așa cum ți-ai dori-o.
‎Dar mai întâi trebuie să renunți la asta.
‎Nu înțeleg.
‎Renunță la orice speranță pentru ea!
‎Pur și simplu…
‎dorește-ți să dispară!
‎Doare.
‎Nu pot.
‎Dar asta îți dorești!
‎Tu ai puterea.
‎Dorește-ți ca tot ce iubești ‎să intre-n neființă!
‎Să știi că vei face asta iarăși și iarăși, ‎până vei stăpâni Făurăria!
‎Nu vreau așa ceva. ‎Nimeni nu și-ar putea dori așa ceva.
‎Absolut nimeni!
‎Așa se încheie lecția.
‎Davion!
‎Hei, întoarce-te la mine!
‎Ne plimbam și te-ai oprit.
‎Am crezut c-ai văzut ‎un dragon de aer sau mai mulți,
‎apoi mi-am dat seama că nu. Cerul e senin.
‎Chestia asta cu șercanul ‎devine și mai ciudată.
‎Am văzut ceva. Pe cineva.
‎O fată.
‎N-a scos niciun cuvânt.
‎Nici nu știu ce voia.
‎E mai bine așa?
‎Sigur e ceva.
‎Stai, încă o fată misterioasă?
‎Care-i treaba cu ele?
‎Marci, te iubesc! Îmi pare rău, te iubesc…
‎Întoarceți privirea! ‎Maiestatea Sa Imperială Mirana,
‎Împărăteasa-Zeiță a Soarelui!
‎Priviți în lumina ei!
‎Trăiască Maiestatea Sa!
‎Ești îngrijorată, știu. Nu fi!
‎E greu de explicat.
‎În lumea cealaltă, ‎lucrurile astea nu s-au petrecut așa.
‎Dar mă bucur.
‎Mă bucur că ești aici cu mine ‎și împărtășim această zi.
‎Alt rezultat încurajator.
‎Se poate controla ‎cu un crâmpei din puterea dragonilor.
‎O picătură din ocean.
‎Ești îngrijorat, știu.
‎Făurăria înrăutățește treaba.
‎Dar…
‎nimic n-o face mai bună.
‎Așa să fie!
‎Lumea se prăbușește în jurul nostru.
‎Regatele cad, civilizațiile dispar,
‎regiuni întregi au devenit de nelocuit.
‎Vor mai fi și alte așezări ‎precum Haupstadt în viitor,
‎dar vom rezista.
‎Vom lupta, vom ajuta și vom reconstrui.
‎Mare parte din acele ținuturi ‎sunt departe de hotarele noastre.
‎Nu putem fi peste tot, ‎nici măcar unde am putea fi doriți.
‎Luna vrea să spună
‎că Oastea ‎și-așa e solicitată peste măsură.
‎Cu sau fără armistițiu.
‎Nu, ai dreptate. Degeaba trimitem oști.
‎Dar o alianță, ‎cooperare cu Principatul Umbrei…
‎Dușmăniile vechi înseamnă doar pierzanie.
‎Poate vrei să le spui asta și elfilor. ‎Ei ne-au atacat pe noi.
‎Știu cine a atacat pe cine.
‎E o altă lume.
‎Știm prea bine ‎ce ne oferă Fortăreața Dragonului
‎și vă prețuim nemărginit.
‎Dar, în absența unei crize,
‎mă tem că nu vă pot lăsa ‎să intrați imediat în audiență.
‎Asta vă spun.
‎Fir-ar să fie!
‎Văd că vă cunoașteți. Eu mă retrag.
‎Așteaptă, trebuie să vorbesc cu ea!
‎Uite, înțeleg!
‎Nu ne-am despărțit ca prieteni,
‎dar trebuie să-i spun ceva prințesei…
‎Împărătesei.
‎Trebuie să-i spun ceva împărătesei.
‎Să-ți explic altfel!
‎S-au schimbat multe.
‎Crede-mă, nu o să te obișnuiești!
‎- Cavalere Dragon! ‎- Maiestate!
‎Mirana!
‎Mă bucur să te văd.
‎E atât de ciudat! Mă simt eu însumi.
‎Așa cum am fost mereu.
‎Dar am alte gânduri, ‎alte amintiri. Sunt ca…
‎Nu știu.
‎- Visul unui străin. ‎- Da.
‎Lucrurile care contează pentru mine, ‎pentru el, pentru celălalt Davion.
‎- Lucrurile pe care le-a simțit… ‎- Le simți și tu.
‎Mă uit la tine și…
‎Pe toți zeii, nimic nu e real, așa-i?
‎Asta a fost viața lui, nu a mea.
‎„Mirajul cărnii”, spune Slyrak.
‎Asta ți se pare o închipuire?
‎Vreau să știi că, dacă aș fi fost eu, ‎dacă aș fi fost eu și nu tu,
‎n-aș fi făcut nimic altfel.
‎- Absolut nimic. ‎- M-am împăcat cu situația.
‎Îmi fac o viață.
‎Atunci chiar nu știi ‎ce se întâmplă cu luna, cu lumea.
‎S-a întâmplat în prima lume ‎cu mult timp în urmă.
‎Am supraviețuit. ‎Lumea asta va supraviețui.
‎Ba nu.
‎În câteva luni, toate astea, ‎întreaga planetă, vor dispărea.
‎Îți place sau nu, ăsta e adevărul.
‎Și nu cred că soluția mea ‎o să-ți placă mai mult.
‎Florile nu mai urmează luna.
‎Se sting.
‎Așa sunt ele. Nu le putem schimba.
‎Dar putem vrea.
‎Da. Aștept să-mi spui adevărul.
‎Cineva înțelege.
‎În valea asta nu se poate tăinui nimic. ‎Nu față de mine.
‎Iar Făurăria nu e potrivită ‎pentru experimente necontenite.
‎Nici măcar ale tale.
‎Nu văd ce e rău în asta.
‎Dacă n-ai fi văzut nimic rău, ‎n-ai fi încercat s-o tăinuiești.
‎Nici măcar nu mă întrebi ce am aflat.
‎E limpede că nimic.
‎Nu trebuie să remodelăm universul ‎sau să învingem Străbunii.
‎- Trebuie doar să stăpânim problema. ‎- S-o stăpânim?
‎Mai bine folosim dragonii ‎decât să-i ucidem.
‎Folosim din puterea lor
‎cât are nevoie entitatea ‎ce-i ține pe Străbuni
‎și cât să refacem structura Lunii.
‎- Până găsim o soluție permanentă. ‎- Imposibil.
‎Ai putea măcar să te prefaci ‎că te gândești.
‎Filomena, Făurăria te poate ucide.
‎E magie, dar are prețul ei.
‎Te va seca de energie, de viață.
‎Mă încumet bucuroasă.
‎Și îi va trezi pe Șercani ‎și pe odraslele lor.
‎Se vor înfuria, vor mânca, ‎apoi vor veni aici.
‎Și vom avea o singură, amarnică, scăpare.
‎Vei da o grozăvie pe altă grozăvie.
‎Refuz să accept!
‎Așa ești tu.
‎Dacă mai ai secrete inofensive, ‎eu zic să mi le împărtășești.
‎Trebuie să-i spun, așa-i?
‎Aș vrea să știu cum.
‎Luna nouă.
‎Era să uit!
‎E vremea jelaniei ‎și a pomenirii celor stinși.
‎O practică religioasă pe care…
‎Iertare, Zeiță, nu am urmărit-o niciodată.
‎Poate ar trebui.
‎Cavalerul Dragon! Cavalerul Dragon al tău. ‎Aproape că l-am uitat și pe el.
‎Tu nu uiți nimic.
‎Ci doar nu-i mai dai importanță.
‎E important pentru mine.
‎Nu mi-am luat rămas-bun.
‎Ai făcut ce ți-am cerut?
‎I-ai spus Filomenei?
‎- Nu a fost nevoie. ‎- Știa?
‎Deșteaptă, ca tatăl ei.
‎O minte înzestrată, ‎dar inima o va copleși.
‎Ca și pe tatăl ei.
‎Îmi cunosc fiica. ‎Filomena e încăpățânată și neobosită.
‎Va folosi toate resursele pe care le are,
‎dar va da greș, cum am dat și eu greș.
‎Se pune pe sine în primejdie.
‎Deci de asta ai venit.
‎- Filomena te ascultă. ‎- Fiindcă eu o ascult pe Filomena.
‎Dacă vrei s-o salvezi, ‎nu i te mai pune împotrivă!
‎Ajut-o! Fii tatăl ei!
‎Iertare, Marci! N-am vrut să te trezesc.
‎Davion are dreptate. Nu sufăr soluția lui!
‎Ajutorul Invocatorului.
‎Sunt fățarnică?
‎Toată vorbăria mea nobilă ‎despre vechile dușmănii,
‎și iată-mă, ținând-o la piept ‎pe cea mai îndelungată!
‎Diavolul Lunii.
‎El precis știe ce se petrece.
‎Dacă n-a făcut nimic, ‎pesemne că-i lipsesc mijloacele,
‎dar s-ar putea să știe ce se poate face.
‎Pe de altă parte, el a înfăptuit tot. ‎Această realitate
‎s-ar putea să fie voința lui.
‎S-ar putea ca și acest coșmar ‎să fie plăsmuit de el.
‎Dar n-are nicio importanță.
‎Și de o fi mâna lui sau nu,
‎trebuie să înțelegem cu ce ne confruntăm.
‎Ai dreptate. Tu întotdeauna ai dreptate.
‎Iată căutătura aia!
‎- Care? ‎- Cea pe care o ai.
‎Ai capul plecat și ești încruntată.
‎Înseamnă că ești speriată de moarte, ‎dar că faci ceva.
‎Celălalt eu o vedea adesea.
‎În trecut, clipele astea ‎le-aș fi petrecut în rugăciune,
‎dar azi, universul a rânduit lucrurile ‎în așa fel încât să nu am cui să mă rog.
‎Îmi amintesc toată viața lui.
‎Îmi amintesc cum a murit.
‎Ultimul lucru pe care l-a văzut ‎ai fost tu.
‎Chipul tău.
‎A fost de ajuns.
‎Tu ai fost de ajuns. ‎Nu a avut nevoie să se roage.
‎Pregătiți-vă!
‎Aoleu! O să…
‎facem asta?
‎Ați intrat în casa mea nepoftiți.
‎Avem treabă cu stăpânul locului.
‎Tu!
‎Ești ea, te știu!
‎Ea e fata misterioasă.
‎Șercanul Străvechi!
‎Tata a zis că dragonii vor reacționa,
‎dar nu cred că asta e reacția ‎la care s-a gândit.
‎Tatăl tău?
‎Dacă la el ați venit, ați venit degeaba.
‎Nu vă va ajuta.
‎Dar poate ne putem ajuta reciproc.
‎O noțiune eșuată revine.
‎Sinele poate menține armonia și temnița.
‎N-am venit să mă lupt cu voi ‎sau să împăciuiesc Străbunii.
‎Am venit să trag cortina.
‎Sinele nu va mai îngădui ‎tulburarea armoniei.
‎Vei înceta!
‎Temnița va dăinui.
‎Fragmentele vor fi unite.
‎Vei fi nimicit. Puterea ta e neînsemnată.
‎Am o putere mai mare decât a mea.
‎Vă lepăd de povară ‎și vă descătușez stăpânii!
‎Nu!
‎Imaterializarea nu e cu putință!
‎Sinele nu trebuie să piară!
‎A mai rămas ‎doar furia Cugetului Primordial.
‎Să înceapă sfârșitul!
‎Tatăl meu a folosit Pilaștrii Creației ‎pentru a refăuri universul.
‎Eu cred că îi putem folosi ‎pentru ceva mai subtil.
‎Să restabilim integritatea structurală ‎a lunii distruse.
‎Mașinăria aia!
‎O știu. Am văzut-o în Gheena.
‎Făurăria? Ai văzut-o?
‎Am fost acolo. Îmi amintesc totul.
‎Ciudat!
‎Pentru cea pe care ai văzut-o tu ‎ar fi trebuit s-avem sufletele dragonilor.
‎Asta le întrebuințează direct.
‎Și prin întrebuințare, vrei să spui…
‎Le ucide, da.
‎Dar nu e obligatoriu. ‎Cred că putem să sorbim niște putere.
‎Să le folosim fără să le distrugem. ‎Doar cât să ne facem treaba.
‎Nu mai contează.
‎Păstrătorul Boltei nu mai e, ‎iar entitățile nu vor fi întemnițate.
‎Distrugerea lunii e de la sine înțeleasă.
‎În curând, nu va mai rămâne nimic.
‎Nu te pot schimba pe tine,
‎dar pot rezolva problema.
‎Tată, ce ai făcut?
‎Orice ar fi făcut, o să desfacă.
‎Până și Selemene știa ‎să nu mă atace în propria-mi casă.
‎Nu. Nu o să facem așa ceva.
‎Asta e casa mea!
‎Eu n-am nevoie să fiu apărată!
‎Și nu mă mai târguiesc cu tine.
‎Așa să fie!
‎Mirana!
‎Ești o zeiță tânără.
‎Ai câteva zile și abia ai deschis ochii. Abia ai învățat să te târăști.
‎Ești un nimic.
‎Aici, departe de orice soare care ‎să-ți dea putere, ești mai prejos de atât.
‎Nu-i pot alunga.
‎- Ce sunt? ‎- Vrea să vă apăr pe voi.
‎Sunt meniți să ne distragă. ‎Înseamnă că mai e timp.
‎Fă ce crezi că e nevoie!
‎Pregătiți-vă de luptă!
‎Ce…
‎- Ce pot să fac? ‎- Veghează cerul!
‎O, prințesă!
‎În toate universurile ‎pe care le-am văzut, ești neasemuită.
‎Blestemată, ca mine, ‎să simți durerea de a pierde
‎ceva ce nu se poate spune ‎c-ar fi existat vreodată.
‎Dacă te ajută cu ceva, ‎nu ți-am fost niciodată dușman.
‎Nu ți-am vrut niciodată răul.
‎Cred că știi cum e să iubești pe cineva atât de mult…
‎încât să nu dai înapoi ‎de la niciun sacrificiu.
‎Ai înfăptui orice păcat ‎ca să fie în siguranță.
‎Cred că știi.
‎Fiindcă m-ai urmărit ‎dincolo de hotarele realității
‎pentru a recăpăta ce ai pierdut.
‎Vei pierde iarăși totul…
‎pentru ultima oară.
‎Nu!
‎Am ajuns prea târziu.
‎Ce faci?
‎Lucrul la care știu că mă pricep.
‎Mă crezi un monstru. Știu.
‎Dar și tu ai fi făcut la fel.
‎Oricine ar fi făcut la fel.
‎BAZAT PE JOCUL VIDEO ‎DOTA 2‎ CREAT DE VALVE
‎Subtitrarea: Clara Lițescu