NETFLIXOVA SERIJA
Mirana.
Ne boj se.
Ja sam noć.
Ja sam sjena.
Nisi sama.
Nikad nisi bila sama.
POGLEDAJTE FLEBA
Ne čini se da te nešto pogodilo.
Ne, nije u tome stvar.
Nema rane.
Bogova mi, osjetim ih.
Duše.
Sve njih.
Zmajevi.
Grom.
Svi su mrtvi.
Ostao sam samo ja.
Posljednji zmaj.
Posljednji zmaj? Rekla bih da smo mi sve posljednje.
Možda ne moramo biti.
Stupovi stvaranja. Kovačnica.
Čekaj, što? Ne.
Da uništimo što je ostalo od svemira? To je tvoj plan?
Obnavljanje zahtijeva uništenje…
mišiću.
O, znala sam nekoć ovo mjesto.
Djelovalo mi je sigurno, kao da je najsigurnije mjesto u svemiru.
Kao da mi ništa ne može nauditi.
Bio je to drugi svemir.
Bila je to druga božica.
Selemene.
-Nije bila kakvom sam je smatrala. -Bila je izmučena.
Opterećena na načine koje je teško objasniti.
-Sjećaš se nje. -Kao što se sjećam tebe.
Kao što se sjećam Daviona…
i oplakujem ga zajedno s tobom.
Fymryn.
Sve je uništio.
Nije svakoga. Nije sve.
Želim ga pronaći. Ubiti ga!
Mirana, ne.
To je najmanje što zaslužuje. Njegova krv za sve ostalo.
I ja sam nekoć željela krv. Željela sam tvoju krv.
Patila si zbog moje srdžbe.
Mnogi su propatili zbog moje srdžbe.
A što je itko dobio?
Smrt.
Prazninu.
-Ovo. -Nije pošteno.
-Što? -Sve ovo.
Sve što je uzeo. Ništa nije pošteno.
Užasno je nepošteno.
Ali svijet nije zamišljen da bi bio pošten.
Zamišljen je kako bismo se pronašli u tami
i tješili jedni druge dok noćne more ne prođu.
Noćna mora koju je stvorio nikad neće proći.
Zatočena sam u njegovoj noćnoj mori.
Znam da se čini tako.
Prizivatelj zna sve što se može znati.
Osim jedne stvari, snažnije od svih nas.
Snažnije od njega.
Moj je otac podbacio tisuću puta da bi uspio tek jednom.
Moguće je da ja neću uspjeti.
Moguće je.
Ali je li bolje od ovoga?
Je li bolje od ničega?
Ne.
Nije.
Moram se pripremiti.
Kao i vi.
Filomena.
Tata.
Gdje je ona? Gdje je Mirana?
Odgovori mi, huljo!
Ne.
Line više nema. Sad nema ni Mirane.
Što joj je učinio?
Gdje je, dovraga?
Sunce uvijek izađe.
Da bar imam tvoju vjeru.
Slijedite me.
Da te slijedimo? Ovo mjesto je labirint.
Znam kako izaći. Već sam bio ovdje.
Mudro si ih uklonila.
Neću ti dopustiti da im naudiš.
Nemam im razloga nauditi.
Ova dolina i ova kula su za tebe.
Uvijek su bili za tebe.
Mrziš me, ali preživjet ćeš.
To je to?
Ne. Nemaš pravo izigravati žrtvu.
Žrtvu?
I kukavicu.
Ne možeš me ni pogledati.
Pogledaj me.
Donijela sam odluku s kojom ti nisi mogao živjeti.
Dječja odluka.
Moja odluka. Oduzeo si mi je. A sad si oduzeo još jednu.
Ubrzao sam neizbježno.
Tako mi Meneina svjetla! Čuješ li ti sebe?
Ubrzao si neizbježno,
kao da je svijet bolesna životinja kojoj treba skratiti muke.
Sad te vidim.
Toliko se bojiš biti u krivu da nećeš ni pokušati učiniti ispravno.
Neću dopustiti da ova ludost proždre tebe kako je proždrla mene.
Jedna konačna žrtva osigurat će to.
Archronicus.
Bez njega ne možeš prizvati Kovačnicu.
Naučila sam ga napamet. Ne trebam ga.
Zapamtila si riječi.
Koncepte, ideje s imenima, koje se ne razlikuju od ostalih imena.
Ne razlikuju se od mog imena, sada zaboravljenog i nespoznatljivog.
Sve su to jednostavno informacije. Jednom kad se izbrišu, nestaju zauvijek.
Ne bi to učinio. Vraćanje tog znanja, njegovo ponovno stvaranje, potrajalo bi…
Cijeli život, da.
-Sjećaš se Sturmwolke Tora? -Da.
Trudim se zaboraviti.
Drži ovo.
Ludo. Glupo. Idemo.
Eksperiment 12 403 bit će posljednji.
Ne želim se boriti s tobom.
Nemoj me tjerati da se borim. Ali ne mogu dopustiti da uništiš knjigu.
Tvoja kći se ne želi boriti.
Ali ja?
Jedva čekam.
-Ubit će jedan drugog. -To nije Davionov plan.
Kupuje ti vremena.
Znam da djeluje naglo, nepromišljeno,
kao da ne razumije što je na kocki, ali zna.
Samo vidi što mi ne vidimo.
Vidi što se mora učiniti.
Kako pobijediti.
I učini to.
Davion se bori.
Pakleno se bori.
Posebno kad borba djeluje beznadno.
Morate razumjeti,
čak i ako uspijem,
posljedice za vas, sve vas…
Prešao sam u Zmajsku utvrdu kad sam imao 12 godina.
Znao sam što to znači. Ovo nije nimalo drugačije.
Nisam očekivala vječan život.
Nisam očekivala ni da će netko izbrisati moje postojanje.
Ali sve je to isto, valjda. Na moj način.
A ako je moj otac u pravu? Ako nas sve osudim na propast?
Već smo osuđeni na propast.
Nismo osuđeni na propast.
Ne posve.
Ne još.
Veličanstvo.
Bojali smo se najgoreg. Vi…
Bili ste sami.
Nikad nisam bila sama.
Filomena.
Znaš što moraš učiniti.
Znam tvog oca bolje nego itko.
Možda bolje nego ti.
Vrlo se malo toga događa ako on ne poželi da se dogodi.
Događa se vrlo malo toga što on nije predvidio.
Ne možeš ga prevariti.
Ne možeš ga nadmudriti.
Ne možeš se moliti da budeš brža.
Ako ga pokušaš pobijediti u ovoj igri,
njegovoj igri,
izgubit ćeš.
Trebaš zahvaliti mojoj kćeri na položaju u kojem si se našao.
Pomogla mi je uvidjeti potencijal Kovačnice.
Ne moram te ubiti da bih ti oduzeo moć.
Držim tvoju bit u svojoj ruci.
Imaš jedno oružje. Imaš jedan izbor.
Tvoj otac te voli. Misli da te može zaštititi.
Želio je izgraditi savršen svijet za tebe,
jer ne razumije da je to nemoguće.
Pomozi mu da vidi svijet kakav jest.
Pomozi mu da živi u njemu, s njim.
Voliš ga. Zato mu reci istinu.
I okončaj ovo.
Božice.
Nije bitno kamo ćeš ga sakriti, božice.
Vezan je uz Kovačnicu kamo god pošao.
Mogu položiti pravo na njega jednom mišlju.
Ali nećeš.
Tata, moramo okončati ovo.
Molim te.
Sturmwolke Tor. Nisi normalan. Umalo si umro ondje.
Nije mi to bila najbolja ideja.
Leći ću ovdje na minutu ako nemaš ništa protiv.
Svakako. Želiš jastuk? Bombon?
-Jebi se. -Lakše s tim.
Nemam pojma gdje ćemo, sedam mu pakala, naći više.
Stvarno nemam pojma.
Stala bi na njihovu stranu.
Ne, tata. Nikad.
Mislila sam da te štitim.
Da me štitiš?
Pojavilo se prije nekog vremena, bez upozorenja.
Tražila sam lijek, ali nema ga.
Čarolija koja nam daje besmrtnost usporava trulež, ali ne zaustavlja je.
Ne mogu ti reći što je to, ne mogu ti reći uzrok.
Samo ti mogu reći da sam danas slabija negoli sam bila jučer.
Sutra ću biti još slabija.
Što nije u redu sa mnom, tata?
Jesam li dobro?
Nema te magije, te znanosti, ni božice koja me može izliječiti.
Lijek bi zahtijevao da budem drugačija negoli sam bila, negoli jesam.
Bolest je dio mene. Ne možemo je ukloniti našim željama.
Umrijet ću, tata.
Nitko to ne može promijeniti. Čak ni ti.
Filomena. Znam.
Oduvijek sam znao.
Mislio sam…
Nadao sam se…
Mi… Ti…
možda imamo još malo vremena.
Ponestalo je vremena.
Učinjeno je.
Čini se da se sve popravilo kad sam otišao.
Obično bude tako.
Što si učinio, bilo je to…
Užasan plan?
Hrabro.
I jako ljudski.
Kad si bila malena, preklinjala si da ti dam kućicu za lutke.
Nisam vidio svrhu, ali ništa ti nisam mogao odbiti.
Pa sam prizvao konstrukciju po uzoru na Hurra'agduovu palaču.
Bila je točna do zadnjeg detalja.
Sjećam se.
I sjećam se da sam se rasplakala.
Suze radosnice, mislio sam.
Dok nisi zatražila da se riješim kućice.
Željela sam kućicu kakvu sam ja zamislila, a ne ti.
Da.
Pa smo angažirali najvećeg zanatliju iz Šume noćnog srebra
da ti izradi novu.
Sjedila si s njim, promatrala ga kako radi.
Željela si sve shvatiti kako bi je mogla popraviti ako se slomi.
Prelijepa je. Još je imam.
Ne postoji ništa što se ne može popraviti.
Tata, razmišljala sam.
Možda postoji drugi način.
Bolji način.
Ti si Oko. Doslovno sunce iznad naših glava.
Konstanta u svemiru, povezana sa svim zvijezdama,
povezana sa svim svemirima.
Sjećaš se što je postojalo prije,
a tvoja božanska iskra spaja te sa Stupovima stvaranja.
Oko sadrži urođeno znanje
koje je moj otac naučio tek nakon tisuća verzija.
U 15 razina i bezbroj stvarnosti, našao sam jednu konstantu.
Sunce na nebu. Worldwyrm.
Želiš da obnovim stvarnost iz koje sam došla.
Ne želim ništa od ovoga.
Ali možeš učiniti da sve bude kako je bilo, kako si znala.
Znam što tražim.
Tražiš da spasim što volim dopuštajući da umre što sam voljela.
Luna, Marci, svi vi.
Voljela bih da se znam oprostiti.
Ali moja je zbunjenost blagoslov,
jer to znači da mi je čast što vas imam u svom životu.
Neću te zaboraviti.
Volim te.
Ti činiš najbolje dijelove mene u svakom svemiru.
-Spreman sam kad god budeš spremna. -Bojim se da bi moglo boljeti.
Uvijek boli.
Posegni umom.
Zanemari iluziju fizičkog svijeta.
Pogledaj Stupove kakvi uistinu jesu.
Privuci ih k sebi.
Čekaj.
Mirana, ne. U redu je, dobro sam.
Nekoć sam mislio da je moje ime najvažnija stvar na svijetu.
Sad znam da je važno kako me pamte, i tko me pamti.
Čak i ako ovo uspije, ti ćeš biti posljednje što ću vidjeti.
Promatrat ću te kako umireš, znajući da sam ja uzrok tome.
Ti nisi uzrok.
Mogu te pustiti da odeš, mogu njega pustiti.
Ne znam mogu li te ubiti.
Ovo je moj izbor.
Što želim.
Znaš, većina bi muškaraca rekla suprotno.
Ja nisam kao većina.
Dođi mi. Dođi mi slobodno.
Učinit ćemo ovo zajedno.
Sada se prisjeti starog svijeta
i pusti ovaj svijet.
Pusti ga, Mirana.
Pusti sve.
Je li to sve?
Osjetila sam kako se nešto događa.
A zatim je bilo kao da se ništa nije dogodilo.
Manje nego ništa.
Ti.
Preostaje još jedna stvar.
Tvoja glava.
Ne.
Ne, ne zaslužuješ ti smrt.
Ostani i truni. Pakao ti pristaje.
On zna.
Zna bolje nego itko od nas.
Nalikuje svojoj majci.
Daj ga meni. Odnijet ću ga kući.
Bio mi je prijatelj.
Bio mi je brat.
Molio bih za njega…
ali mislim da ne trebam.
Bogovi znaju njegovo ime.
U drugom životu imala si san.
Novi svijet.
Bolji svijet.
Izgradimo ga zajedno, ti i ja.
Sunce i mjesec, zajedno.
Zajedno.
Nikad više.
I ne tražite ništa zauzvrat?
Nitko je ne može ukrasti od vas. Nitko se ne bi usudio.
To je moj dar vama.
Dar božice više je od dara.
To je božanska usluga.
-Usluga? -Vaš dug je zadovoljen.
Recite mi.
Jeste li našli sve što ste tražili?
Voliš li me?
PO VIDEOIGRI DOTA 2 KOMPANIJE VALVE
Prijevod titlova: Iva Antoliš