- Omni? - Ja, Eva? Želiš?
- Dokončaj vprašanje. - Kaj se dogaja?
Kje sva?
Omni? Ali drevesa hodijo?
Ni znanih drevesnih vrst s temi sposobnostmi.
Kaj pa kiti? Letijo?
Seveda ne. Morski sesalci so.
Ja. Ocean, ne nebo. Samo preverjam.
Metulj!
Velik je, a to prepoznam.
Očitno je Lepidoptera.
- Omni, identificiraj vrste. - Tega ni v bazi podatkov.
Predlagam beg.
Ne!
Dobro.
V redu.
Vzpostavi komunikacijo. Omni, kontaktiraj bližnja zavetišča.
Ni signala. Priporočam višji kraj.
Dobro. Omni, zdaj kontaktiraj bližnja zavetišča.
Nobenega ne zaznam.
Omni. Signal Zavetišča 573.
Tudi njega ni v omrežju.
Omni. Signal Matere.
Signala MATER 06 ne najdem.
Mater.
Dobro.
- Za tole sem se urila. - Zmogla bom.
EVA, POIŠČI ME
- Dobro, Omni. - Preveriva zaloge.
14-dnevna zaloga tablet za hidracijo in ploščic.
Ducat jagodnih z arašidovim maslom.
In dve ohrovtovi s čičeriko.
- Rok poteče… - Omni! Človek!
Hej! Oprosti! Živjo! Me slišiš?
Morda me ne razume. Eva sem!
Bonjour!
Konnichiwa! Guten Tag!
Kaj?
Ne, ne, ne.
Ne. Izpusti me.
Hej!
Pusti me!
Pusti mojo nogo! Tega se nisem urila!
Tukaj smrdi!
Avč!
Kako…
Nekaj mora tole odpreti.
- Omni? - Oprosti. Tega ni v bazi podatkov.
- Kaj? - Ukradli so me.
Čakaj. To je moje!
Nehaj pritiskati.
Ne vohaj me.
Ti nisi človek.
Stran od mene.
Nazaj. Stran od mene.
Hvala, Eva.
Ostani tam.
To je bolje.
- Omni, naj navežem pogovor? - Protokol spodbuja k informiranju.
Hej! Živjo! Sem Eva iz Zavetišča 573.
Dobro. Človek sem. Človek.
Si videl še druge meni podobne ljudi?
Čakaj. Hej. Ne odhajaj. Čakaj.
Čakaj, prosim. Čakaj. Čakaj, prosim.
Hočejo, da jih najdem. Da poiščem Deželo.
- Mašina! - Mašina?
Kdo je Mašina? Ti je tako ime? Lepo ime.
Mašina!
Jeklon.
- Mislim… - Beži.
Beži!
Ja.
Hej. Zbudi se. Mašina. Če si živ, se zbudi.
Mašina. Bila sem v 27 težkih situacijah preživetja.
Bile so simulacije, ampak lahko naju rešim.
V redu bova.
Velja.
Danes boš dosegla veliko!
Ponosen sem nate!
Zavpijmo hura!
Vse je čudovito!
- Skrij se, preden te požre. - Bodi tiho.
Vsak dan si močnejša!
Tvoj prijatelj sem.
Smešen si.
Mater. Mater, me slišiš?
Najbrž tvoje vezje. Popravila ga bom, ko se rešimo.
- Zeleno dekle. Pomagaj mi… - Kdo govori?
…jaz pa bom tebi in prijatelja bova.
Prosim.
Hvala. Požeruh bo zdaj preganjal mene.
Mater, pojdiva od tod. Dobro.
Pridi! Dobro.
Kaj imamo tu? Kako ga zaženem?
Dobro. To bo najbrž v redu. Mašina! Pridi!
Dobro. Pohiti, pohiti!
Pridi!
Skoči gor!
Dobro. Saj znam. Saj znam.
Ne… Ne, ne znam!
Prvič sem vozila.
To!
Daj.
Ne bom je pustila.
Ti in modri smrdljivec, splezajta gor.
Pojdimo!
Gremo, gremo.
Ušli smo mu.
Za las je šlo.
Držita se!
Skala, skala!
O ne. Ujeti smo.
- Skočil bom. Držita se. - Ne skoči!
- Znaš leteti? - Pravzaprav jadram.
Fantastično je bilo!
- Hvala. - Otto sem. Ime mi je Otto.
- Čakaj. Me razumeš? - Ja, razumem.
Jaz pa te slišim samo v glavi.
- Dobro. Kaj se dogaja? - Ne vem, slišim pa tvoje misli.
Torej ti lahko z mislimi povem, kar želim…
Ti pa me razumeš?
- Zelo razumevajoč sem. Ja. - To je tako čudno.
Lahko pomislim… "Kako si?" Ti pa…
Še ena. Pomislila bom. Pripravljen? Razmišljam. Si razumel?
Ja.
- Hvala, da si nas rešil. - Kam naj dam robotko?
- Ni okusna. - Tja jo odloži. Tukaj.
Previdno. Nežno.
- Hvala. - Prijatelja sva.
Jest grem.
Omni, opravi analizo njenega sistema.
Analiziram. Dobra novica. Sistemi delujejo.
- Glavne povezave so izključene. - Vezje. Vedela sem.
Ne skrbi. Popravila bom.
V redu je. Z nečim jo moram povezati.
Daj no.
Ne. Ne vem, kaj naj s tem.
Lepljivo je. Dobro. Za vezje. Dobra ideja.
Slabše od ohrovtove ploščice.
Ne pritožuj se glede okusa.
Fuj. Naj se ne?
- Kot žvečljiv pesek je. - Dobro.
- Žargončilka deluje. Zdaj me razumeš. - Seveda te. Govoriš.
Tudi jaz tebe razumem. Ampak ne v glavi.
Te zaradi žvečilke razumem?
Ja. Dal sem ti jo, da ti povem dve pomembni zadevi.
- Res? - Tiho bodi.
To je pa nevljudno. Po vsem, kar sva prestala, boš rekel samo to?
- Ne. Ostalo sem ti prihranil. - Odhajaš? Počakaj.
O ne. Vaba za Jeklona si. Ne, hvala.
Dobro. Si videl še kakšnega človeka?
Ne. Samo tebe. Verjemi, da je to dovolj.
- Čakaj. Našitek! - Našitek?
Kje si ga dobil?
Od trgovca v Lakusu. Zakaj?
Zakaj? To je našitek korporacije Dynastes.
Od mojih ljudi je. Od ljudi, kot sem jaz. Me lahko odpelješ… Kam že?
- V Lakus? - Ne.
- Prosim. - Ne.
- Gotovo lahko nekaj naredim zate. - Ja. Ne govori z mano.
- Pojdi! - Eva, pazi.
- Eva, beži! - Mater.
- Spusti me dol! - Mater!
Hej, hej. V redu je. Prijatelj je.
Prijatelj?
- Kako mu je ime? - Mašina. Kajne, Mašina?
Podel človek in zlobna mašina!
- Naporen dan je bil. - Eva, kje sva?
Nisem programirana, da bi bila zunaj.
- Za to je prepozno. - Ne razumem, kaj se dogaja.
- Si našla druge ljudi? - Ne. Nisem.
Ima pa našitek Dynastes.
Ni človek. Vendar ga razumeva.
A to? Žargončilka. Vesoljska žvečilka.
Grozen okus, a po njej ga razumeš.
- Z njo sem te popravila, zato… - Si jo skenirala?
Seveda! Če sem jo skenirala?
- Jasno. - Snov ni bila skenirana.
- Omni! - Kaj pa on?
- Je bil skeniran? - Tujec ni bil skeniran.
Tiho. Mater. Jaz bom uredila z njim.
Skeniraj območje, če najdeš druga zavetišča.
Dobro. Takšen je protokol.
Zelo mi je žal.
- Sem Eva iz Zavetišča 573. - Mene pa to ne zanima.
Jeklon mi je vzel pol stvari, potem pa me še vržejo čez travnik.
- Moral bi te pustiti za hrano. - Mašina…
- …gotovo se ti lahko odkupim. - Mi boš to plačala?
- Mi kupila nove stvari? - Mogoče…
Tole te je zanimalo, kajne?
- Govori. - Spoznaj omnipod!
Vrhunec človeške tehnologije. Najboljša osebna pomoč.
V Lakusu lahko za to iztržiš pravo bogastvo.
- Nisem naprodaj. - In zabavno osebnost ima.
Pelji me v Lakus in tega novega Omnija boš lahko prodal.
- Deset let me imaš. - Tega skoraj novega Omnija lahko prodaš.
Dobro.
- Velja. - Nak. Najprej nas pelji v Lakus.
- Nas? - Mene, Mater in Otta.
Otta? Kdo je Otto?
Tisti velikan, ki govori v tvoji glavi.
Ne govori v tvoji glavi?
Ne.
Dobiš ga, ko nas pripelješ v Lakus.
Prav. Vzemi še vsa druga gozdna bitja.
- Hvala, Mašina. - Nisem Mašina,
ampak Trgovec Kit.
- Ob zori vas bom odpeljal v Lakus. - Hvala, Trgovec Kit.
- Si vzpostavila stik? - Nisem našla zavetišč.
- Si ti našla kako sled o drugih? - Ne.
So drugi iz našega zavetišča?
- Za šest otrok je, kajne? - Ja.
V vsaki generaciji bi moralo biti šest otrok.
V tvoji pa si bila samo ti.
- So bile tudi zgodnejše generacije? - Pred tabo sem vzgojila osem generacij.
Nisem smela povedati zanje.
Izkazalo bi se, da ti ni bilo namenjeno biti sama.
Ne bi smela biti sama.
Ko je bil čas za deveto generacijo,
je del zavetišča utrpel neznano okužbo od zunaj.
Protokol za nujne primere je sprožil zaprtje enote 573,
toda eden od šestih modulov je še deloval.
Moj modul.
Programirana sem, da te vzgojim in ščitim.
To sem naredila.
In tako bo še naprej. Vrniti se morava v Zavetišče.
Ne, ne greva.
Peljal nas bo v Lakus.
- Kaj je Lakus? - Kako naj razložim?
To je tuj planet.
- Nismo na Zemlji. - Si prepričana?
Ja! Poglej. Obroče ima.
Omni, Zemljine astronomske karte. Projekcija z moje lokacije.
Projiciram.
Eva, to ni tuj planet.
Tale dva pa sta zagotovo tuji bitji.
Če je tole Zemlja, kaj se je zgodilo? Kje so vsi?
PO KNJIGAH TONYJA DITERLIZZIJA
V SPOMIN NA DAVIDA GALA
Prevedla Lidija P. Černi