לא תוכננתי להלך על הקרקע של פני השטח.
היא רצופת מהמורות ויש עפר.
ואנחנו לא נעות לכיוון הקואורדינטות של מקלט 573.
אווה, הפרוטוקול דורש שנחזור ונחכה,
כמו שהורה קדמוס פרייד,
עד שכדה"א יהיה מוכן ותצטרפי לבני אנוש אחרים.
איך אצטרף לבני אנוש אחרים אם לא אמצא אותם?
לכן עשיתי הסכם עם רובי,
שהוא יביא אותנו ללאקוס, היכן שמצא את הטלאי שלו.
וואו. תראי את זה.
לכבוד מה זה היה?
אל תיגעי בכלום.
אל תריחי כלום.
בשום אופן אל תטעמי כלום.
רובי, לא תכננתי לאכול את זה.
אל תקראי לי רובי.
טוב.
- מר קיט, בקול שלך נשמע תסכול... - הצילו!
מהתנהגות בני נוער.
- הצילו! - רגע.
- שמעת את זה? - את מה?
- הצילו! - מה עכשיו?
- מישהו קורא לעזרה. - הצילו!
כנראה את שוב שומעת קולות בראשך.
אומני, אתה שומע מישהו במצוקה?
לא זוהה גירוי שמיעתי.
- הצילו! הצילו! - אבל אני שומעת.
- אווה. - אימא, איפה את?
הצילו!
אימא, אני פוחדת!
- זה בסדר. זה בסדר. - הצילו!
מה את עושה? זה צלף חול. תינוק.
אל תתקרבי אליו.
אבל הוא מפוחד. הוא צריך עזרה. אתה לא שומע?
אני שומע רק נקישות.
את שומעת? הוא קורא לאימא שלו.
אם היא בסביבה, כולנו בצרות.
היא תמשוך אותך מתחת לאדמה ותחגוג על הכבד שלך.
את רואה את הדבר הזה שם?
אחת מהמלכודות של בסטיל.
עם אות מעקב. אין ספק שהיא נועדה לך.
אל תתקרבי ליצור הזה.
- מתפקידי להגן עלייך. - אל תתקרבו!
- אימא! - הוא תינוק. אני הולכת לעזור לו.
אז אם את מתכוונת להיהרג, ואת תיהרגי,
לפחות תשלמי קודם.
היא לא הוכשרה למצבים כאלה.
נראה אם היא מהירת תפיסה.
היא עלולה למות.
אין דרך טובה יותר ללמוד.
אני מתנגדת לשיטות החינוך שלך.
- הצילו. אני פוחד. - זה בסדר.
- יש מפלצת. - אני לא סכנה.
אימא!
- לא אפגע בך. - פוחד!
תזיז את הצבת שלך.
תן לי לעזור.
תזיז את הצבת.
כן. יופי, יופי.
טוב. בוא נראה מה קורה כאן.
כמעט. כמעט.
בסטיל, צריך לזוז.
לא. אני מצליחה.
לא!
צריך להתחבא.
- אבל אי אפשר... - אווה, מיד!
אווה?
הצילו! פוחד!
הצילו! אימא! הצילו!
הצילו! הצילו אותי!
- הצילו! - זה לא בסדר.
הוא לקח תינוק.
עדיף צלף חול תינוק ולא את.
- וונדלה -
הנה, זו לאקוס.
היא מרשימה ביותר.
היא יפהפייה.
זה...
נראה לך שהאחרים נמצאים כאן?
לא. בסטיל מחפש אותך.
את והמכונה, אסור לכן להתבלט.
זו תלבושת לאקוסית מסורתית?
לא. אתן נראות מגוחכות לגמרי.
אבל למרבה המזל, הגענו ביום המרוצים.
- מרוצים? אילו מרוצים? - מרוצי דגי עכביש.
אז נקווה שאף אחד ישים לב לשתי זרות משונות ומעצבנות.
הכוונה אליכן, אגב.
בואו.
טוב. כעת דוד המים צריך לחכות כאן.
- השוק צפוף. - הוא דובון מים. אבקש ממנו.
טוב, בסדר. וכשאת מדברת איתו באורח פלא בתוך ראשך,
תוודאי שהוא יישאר מחוץ למים ורחוק מהדגים.
אוטו, חכה כאן ליד המים.
אל תאכל דגים.
לא אוכל את הדגים הטעימים.
אבל אני נכנס למים.
מה אמרתי?
טוב, הוא אמר שלא יאכל את הדגים.
יש שם דג טעים, אבל אני לא אוכל אותו.
כאן מצאת את הטלאי ההוא?
תראו את זה!
ראיתי תמונות של זה.
אופניים ישנים. ומנורה.
- עצור -
ותמרור!
כמו בסרטי ההדרכה שלנו! אימה!
כן, כן. היכל הגרוטאות של קרנוקל.
- סגור -
גרוטאות? השמצה פרועה. תקשיבו מה אני אומר.
מוצגים כאן פריטים אקזוטיים שלוקטו ברחבי אורבונה.
הכירו את קרונקל, ספק רשמי של המלכה אוהו.
- מוכר עתיקות נאות... - אתה יכול להפסיק.
הילדה לא רוצה לקנות. היא רק רוצה...
קרונקל מברך ביום טוב.
חכה, בבקשה. אני רוצה משהו.
באמת? תיכנסי, בבקשה. אל תמהרי. תסתכלי מסביב.
מוזיקה!
לקרונקל יש המון, המון פריטים ייחודיים למכור לכם.
ראי את זה, למשל.
שרביט שבפעם אחז בידו המלך הקדום סר המילטון ביץ'.
ואלה מלח ופלפל.
שני יצורים זעירים שנעלמו מזמן,
שנושמים מהחורים הזעירים בקודקוד הראש שלהם.
אז מה בחנות של קרונקל מוצא חן בעיניכם?
בבקשה, אני צריכה לדעת מאין זה הגיע.
את כן רוצה משהו.
מידע.
כן. שריד משושלת דייסנטיס.
קרונקל ישמח להגיד לך מהיכן השיג את הטלאי.
תמורת, נניח, 500 שלאק?
- חמש מאות? - זה הרבה?
- שלוש מאות. - יש לנו?
אין לה.
- פתוח -
זו ההצעה האחרונה של קרונקל.
אם תשיגו את ההון, נתראה מחר.
קרונקל פותח עם שחר,
אחרי שהוא חוזר מעסקיו בארמון המלכה בסולאס.
קרונקל מברך אתכם ביום טוב
טוב, הבאתי אתכן ללאקוס. תני את האומני.
או-או. סיכמנו שתביא אותי ללאקוס כדי לגלות מאין הגיע הטלאי.
מה? זה לא מה שסוכם.
ברגע שאקבל את המידע, תקבל את האומני.
איפה אמצא 300 שלאק?
תמיד אפשר להמר במרוצים.
- אני נגד הימורים. - גם אני.
אפשר להמר על מרוץ ציפורי עכביש?
דגי עכביש.
אנשים באים מכל הסביבה כדי לצפות.
דודי הגדול, בודו אובידו,
הלך פעם עשרה ימים ברגל כדי לצפות במרוצים.
ויש לו רק שלוש רגליים.
כן, הוא אהב להמר.
כך איבד את כף רגלו השנייה.
- יש אפשרות שאזכה ב-300 שלאק? - בטח.
דודי הגדול אובידו גילה לי פעם את הסוד לניצחון.
תמיד לבחור במנצח.
הבנתי.
הימור על תחרויות.
המונים פרועים.
לא כך גידלתי אותך.
- אז את אימא לא משהו. - מר קיט!
תני מעט אמון, אימה. זה קטן עליי.
ברוכים הבאים למרוץ דגי העכביש השנתי.
מסורת מיוחדת ואירוע יחיד מסוגו כאן בלאקוס.
איזה קהל יש כאן היום.
- המרוץ מתחיל. - סליחה.
- מי הבא בתור?
- המרוץ מתחיל. - היי.
- נא להמר. - אני רוצה לזכות ב-300 שלאק.
מי לא רוצה? רק רגע, אדוני.
- על מה את מהמרת? - על המכשיר הקטן הזה.
- היי, זה שלי. - אפילו אולקראסטי חסרת הסיכוי
לא תשיג לך עליו יותר מ-50 שלאק.
- זוזי הצדה. - אבל...
- זה כל מה שיש לי. - המרוץ מתחיל.
מה עם המכונה הזאת?
- סליחה? - להמר על אימא?
עדיף עליה ולא עליי.
אם אין לך משהו אחר להמר עליו.
נכון. כן, כן.
מה בקשר למכונה הגדולה הזאת?
אווה, מה נראה לך שאת עושה?
איכות מעולה, עיצוב נקי.
כל התכונות.
בסדר, את יכולה להמר, מותק.
אז את שמה הכול על אולקראסטי?
- אולקראסטי תזכה בכול. - מה את עושה?
אל תדאגי, אימה.
- לא... - סמכי עליי.
- אני יודעת את הסוד לניצחון. - רק רגע. אווה!
יקרה מה שיקרה,
- הפסד המכונה הוא בעצמו ניצחון. - אל תיגע שם.
זה לא מקום טוב...
אז מי המנצח שלך?
שאלה טובה.
לא. לא. לא. לא.
- זאת! - זו? זו אולקראסטי?
לא, היא רק חסרת ביטחון, זה הכול. אני בטוחה שהיא מהירה.
- חסרת ביטחון? היא עיוורת. - מה?
תסתכלי עליה. עיניים עכורות, קשקשים סביב העפעפיים.
אולקראסטי היא סוד ההפסד שלך.
קראסטי?
את מסוגלת לזה.
לא יכולה לנצח. אף פעם לא מנצחת.
אל תשכחו להמר, חברים.
המרוץ הראשון יוצא לדרך.
הייתי רוצה לומר ששמחתי להכיר את המכונה.
אבל לא שמחתי.
מטרת המרוץ: הפריהופ.
הראשון שיתפוס את המעדן המפנק הוא המנצח.
מתחרים!
גל חזק מכניס את דגי העכביש להקפה הראשונה משלוש.
כולם מזנקים בסדר מופתי למעט אחת.
נראה שאולקראסטי נרדמה לפני גל הזינוק.
היא הרחק מאחור.
יהיה בסדר. קטן עלינו.
לוראקו כבר מוביל, לייקפין מזנבת בו.
גארוויי וסינג' נאבקים על המקום הבא.
אולקראסטי תצטרך משקפת כדי לראות את המוביל.
לא מבחינה בין ימין לשמאל.
אני מקווה שאמרת יפה שלום למכונה.
קדימה! קטן עלייך, קראסטי.
לאקוס לוראקו צולח את השקע הגבשושי.
ברור למה הוא דג עכביש נערץ.
לייקפין שנייה ואחריה סינג' וגארוויי.
אולקראסטי קורסת כמו סירה שוקעת.
בכל זאת תנסי לדבר עם אולקראסטי?
מוטב שתתחילי לדבר
כי תכף המכונה שלך הופכת לחלקי חילוף.
גארוויי הגולשת צלחה את הטבעות
ומאיץ באזור ההתזות.
יש להם עוד שתי הקפות מול קהל משולהב.
אבל אולקראסטי התנגשה בגדה...
קראסטי, את שומעת אותי?
- קראסטי שומעת. - יופי. אעזור לך לנצח.
קראסטי תנצח?
כן. קראסטי תנצח.
עשי מה שאני אומרת.
טוב, שמאלה.
אוי! סליחה. ימין שלך, שמאל שלי.
פני ימינה. שמאלה, שמאלה.
שוב ימינה. פני שמאלה. המשיכי ישר.
קטן עלייך. עכשיו למעלה.
מעלה, מעלה. מטה.
תרימי את הרגליים. יופי, כעת תשחי.
אולקראסטי מראה סוף סוף שיפור בשלב הטבעות.
גם מאנטרץ עיוור מוצא פריהופ מעת לעת.
אני מתרכזת.
אני צריך משקפת חדשה?
אולקראסטי הדביקה את סינג' סריק-רוק.
היא לא איתי.
לאקוס לוראקו עדיין בראש
אך אולי יש עוד תקווה לאולקראסטי
שעולה למקום השלישי בהקפה האחרונה.
כן! כן! קטן עלייך, קראסטי!
לאקוס לוראקו מוביל, עדיין בשיא כוחו.
לייקפין התקפלה בטבעות וטרפה
- את הקלפים. - קדימה! כמו הרוח!
אל תמהרו לספור את השלאקים מלוראקו. קראסטי סוגרת את הפער.
- המרוץ יוכרע ברגע האחרון. - קדימה!
הישורת האחרונה. לוראקו ואולקראסטי צמודים.
- קטן עלייך, קראסטי! - כן, קטן עליי.
האם יהיה זה רגע השיא של קראסטי?
היא מנתרת אל הפריהופ.
אולקראסטי מנצחת!
על מרוץ דגי העכביש הזה ידברו עוד דורות רבים.
ניצחתי!
הדמעות של אולקראסטי הפכו לדמעות אושר.
אולקראסטי הזאת, היה לה מזל.
לדגת העכביש הקשישה היה מזל גדול.
מי אמר שהיא גמורה?
300 שלאק, מותק. ברכותיי.
- תודה. - זה היה פזיז להפליא, אווה.
להמר עליי במטבע מקומי.
כן, פזיז, אווה. אבל כיף.
רק במזל ניצלתי ממגרש הגרוטאות.
זה לא היה מזל.
אלא כי אני דיברתי עם קראסטי.
בחייך. זה עבד, נכון?
בסדר, בסדר.
קח את זה אתה, למזכרת.
ומחר בבוקר נברר מאין הגיע הטלאי.
הבת שלך יודעת לבחור מנצחים.
היא לא הבת שלי.
מר קיט, תגיד לאווה שאנחנו צריכים למצוא מחסה ללילה.
תגידי בעצמך.
אולי נישן על האגם ליד החנות של קרונקל.
אם הוא יחזור מוקדם, אשאל אותו איפה...
ייתכן שהבסטיל המפלצת קרוב, נכון, מר קיט?
אנחנו צריכים מקום בטוח.
רובנדר.
- פיסקיאן, בוא תראה מי בא. - רק רגע, מותק.
הוסטיה, מזמן לא...
- יותר מדי זמן. בואו תיכנסו. - תודה.
אני מתקשה להאמין למראה עיניי.
מצטער שאני נוחת עלייך ככה.
די, בחייך.
בפעם הבא תבוא ישר לכאן.
- מה שלומך? - אני מסתדר.
שמענו שהפאונות שוב נודדות.
זה לב היער.
אבל כבר לא בעיה שלי.
מה שלומכם, את ופיסקיאן?
לא רע. הוא עסוק במדגה
ואין כאן רגע דל, כידוע לך.
דוד רובנדר!
הנה הם.
זה היה מהיר.
- התגעגענו אליך, דוד רובנדר. - אני לא דוד שלכם.
איפה היית?
- אבא אומר ששכחת אותנו. - מה הריח הזה?
ילדים, די.
עוד לא מכרת את המפלצות?
- אנחנו לא למכירה. - איפה המתנה שלי?
- מיגדן. די, תירגעי. - כן, אימא.
זה בסדר. הכול טוב. אשלם את דמי הכופר.
- מה הבאת לנו? - בואו נראה.
מה מפלצות אוהבות? אה, הנה.
- פריהופ. - פריהופ.
אני גדול יותר הוא שלי.
דוד רובנדר נתן לי.
אל תשכחו לחלוק.
תודה, דוד רובנדר.
- בבקשה, מיגדן. - היי, עצור. הוא שלי.
רובנדר, ידידי הוותיק. טוב לראות אותך. לא השתנית.
אתה יודע שזה שקר.
אז מה מביא אותך ללאקוס?
- תחזיר! - שתי אלה חיפשו מורה דרך.
אז הבאתי אותן בשביל העסקים.
אז מיהן החברות שלך?
חברות? לא, הן לא חברות שלי.
הן סתם שתי נוודות. נראה לי שזו המילה.
- רק אתמול הכרנו. - אני קיבלתי אותו!
או-או.
אני אווה ממקלט 573.
בת אנוש.
רובנדר, מה זה?
זו אימה.
אני אימה מסוג 0.6.
יש לכם בית מקסים.
תודה, 0.6.
רובנדר, איפה...
אותה מצאתי בתוך צמח טורף ואת זו במחנה של בסטיל.
סיפור ארוך, אבל... הן בסדר.
ברור שהן בסדר. כן.
כולם רצויים כאן.
בהחלט.
אלך להתקין את שקי השינה.
תודה, פיסקיאן. אבל רק בשבילן. אני צריך ללכת.
- ללכת? - אל תלך.
אתה לא הולך לשום מקום. אתה נשאר איתנו.
זו הפעם הראשונה שסירבת לפנטאקה שלי.
הכנת פנטאקה?
יש! פנטאקה!
בבקשה. טרי מהשוק היום.
נסאן תמיד שומר לי בצד את הכי טובים.
אני מבטיח שהם טעימים.
אימה, תצטרפי אלינו, בבקשה.
תודה, אבל אין צורך. אני לא יכולה לאכול.
בכל זאת יש מקום בשבילך בשולחן.
אתם אדיבים מאוד.
ומן הסתם לא מהמרים על הילדים שלכם במרוצים.
- מהמרים? ודאי שלא. - אימה.
בבית הזה אנחנו לא בוהים באורחים שלנו.
נכון, פיסקיאן?
- פיסקיאן. - נכון. לא בוהים.
יש לך עשר בהונות?
שמענו שלבני אנוש יש עשר בהונות.
תוכלי להראות לנו? אני רוצה לראות.
דריוס אומרת שלבני אנוש יש...
בסדר. פחות מדברים, יותר אוכלים.
עשר בהונות, 100 בהונות, 1,000 בהונות. למי אכפת?
כן.
יש לך עשר בהונות?
פיסקיאן! תתחילו לאכול.
גם את, אווה.
איך אוכלים את זה?
סליחה.
לא, לא, לא.
תני לי להראות לך לפני שתעוורי אותי.
זה פשוט. קחי אחד. זהו.
החזיקי את הקליפה מלמעלה.
- ככה? - מספיק קרוב.
עכשיו תעשי סיבוב מהיר. אל תפחדי ממנו.
- סיבוב! טוב. - זהו. עכשיו החלק הטוב.
תרימי את הקליפה ותטעמי.
זה ממש טעים.
כמובן. זה פנטאקה.
פנטאקה, פנטאקה. אוכלים פנטאקה.
רובנדר, אתה לא נשאר?
כמו שאמרתי, פיסקיאן. אני באמת צריך ללכת עכשיו.
אחזור בבוקר.
אני שמח שאתה בטוב.
תודה על הפנטאקה.
רובנדר מתנהג ככה לפעמים.
זה היה גרוע יותר בעבר, כמובן.
אבל כשראיתי אותו איתכן,
לראשונה מזה זמן רב הוא נראה כמעט מאושר.
פעם הוא היה מאושר כל הזמן.
את יודעת, רובנדר היה פעם מגלה הדרכים מס' אחת באורבונה.
הוא אהב את עבודתו ואת משפחתו.
מה קרה?
הוא איבד את שתיהן.
כאן. כאן. כמעט הגענו.
כאן אני ישנה.
בני אנוש צריכים לישון?
כן, כמובן.
אני בטוחה שאימה שלי תגיד לך ששינה חיונית להישרדות.
איך היא אימא שלך?
כל האימהות האנושיות נראות כך?
אני לא יודעת.
את מתכוונת להסיר את מגני הבהונות?
- את מה? - מגני הבהונות.
אני רוצה לראות את הבהונות שלך.
טוב, כן. בטח.
עשר בהונות.
- עשר בהונות? - כל כך מפותלות.
אני יכול לספור אותן?
ודאי. כן, כן, כן. תוודא שכולן שם.
טוב.
אחת, שתיים...
מיגדן, איפה למדת על בני אנוש?
הזכרת איזה שם קודם.
דריוס?
- זוזי. - אה, נכון.
אסור לנו לדבר עליה.
אימא אומרת שהיא מספרת יותר מדי סיפורים.
- חמש, שש, שבע, שמונה, תשע, עשר. - מי היא?
כולן שם.
החכמה הארזינית. היא גרה בבית שם למעלה.
הוא הייתה המשוררת והידעונית המלכותית.
אבל זה היה מזמן.
עכשיו היא מספרת סיפורים לילדים.
וחולמת על בני אנוש, על דברים מפחידים שמכאיבים לכדור הארץ.
אבל אסור לנו לדבר עליה.
אומני, כבה מעקב מיקום.
כבוי.
- עפ"י ספריו של טוני דיטרליצי -
תרגום: גלית אקסלרד